‫- למכירה -‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫שכנה!‬
‫אני כל כך שמחה שסוף סוף הבנת‬ ‫שסגנון החיים הזה לא מתאים לך.‬
‫כן, אני לא אוהבת שהכינים של השכנים‬ ‫שוחות לי בבריכה.‬
‫הבריכה שרצה כינים כשנכנסתי אליה.‬
‫בכל מקרה, נתגעגע אליכם. באמת.‬
‫באמת? למה הכי תתגעגעי? לחמור?‬
‫או לחבלי הכביסה?‬
‫לא, בכנות, אני הכי אתגעגע אלייך.‬
‫באמת?‬
‫אבל מה אפשר לעשות?‬
‫ההגרלה חייבה אותך להישאר פה רק חצי שנה,‬ ‫לא שנה שלמה.‬
‫כמה חבל!‬ ‫-נכון?‬
‫אלוהים!‬ ‫-כן. נכון.‬
‫מה קרה, אימא?‬
‫האם הטהורה! זו מריה הבתולה!‬
‫אסור למכור את הבית.‬
‫לא!‬
‫- הסבתא הכי טובה בעולם -‬
‫חייבים למכור אותו.‬ ‫-חס וחלילה!‬
‫אין לנו כסף להמשיך לגור פה.‬
‫המשכורת של חנארו בקושי מספיקה לארנונה.‬
‫היא גבוהה כל כך?‬
‫אם נרצה לשלוח את הילדים לבי"ס טוב‬ ‫או לצאת לחופשה,‬
‫חייבים למכור את הבית.‬
‫מריה הבתולה לעולם לא מופיעה בלי סיבה.‬
‫היא באה כדי לומר שעלינו להישאר פה,‬ ‫או כדי להעניש אותנו על חטאינו.‬
‫אלוהים ישמור!‬
‫אין מצב!‬
‫חטאתי המון,‬ ‫בייחוד מאז שהתחלתי להקשיב לדוד.‬
‫תמיד מאשימים את החתיך.‬ ‫-אימא שלך תמיד צודקת, מותק.‬
‫לא חלמת להיות עשיר, חנארו?‬ ‫רצית לזכות במטוס ההוא.‬
‫מה הטעם בכסף בגיהינום?‬
‫ממתי אתה כל כך דתי?‬
‫השתתפת בטקס הקומוניון רק כי היית רעב.‬
‫תפסיקו לריב מול מריה הבתולה.‬ ‫היא תדווח עלינו בשמיים!‬
‫ממתי אתם כל כך אדוקים?‬
‫כנסיות מפחידות אותך, פבלו.‬ ‫הקדושים בוהים בך.‬
‫כן, ככה.‬
‫שקט, יאני. ‬ ‫פספסת את טקס הקומיוניון הראשון שלך.‬
‫ואת, טרה?‬ ‫את אומרת שהדת היא ליתיום להמונים.‬
‫אופיום, אימא. אופיום.‬ ‫-אותו הדבר.‬
‫אף אחד מכם לא היה בכנסייה כבר שנים.‬
‫הבתולה מריה באה כדי להוציא אותנו מהחובות.‬
‫באמת, תקשיבו. בבקשה.‬
‫קדימה.‬
‫יותר משישה מיליון מבקרים‬ ‫מגיעים כל שנה לכנסיית גבירתנו של לורדס.‬
‫דמיינו כמה נרוויח אם נבקש‬ ‫תרומה של עשרה פסו מכל מבקר.‬
‫ואפשר למכור בקבוקוני מים קדושים,‬ ‫קמעות מבורכים, הכול מהכול.‬
‫אני מתנגדת לחלוטין למסחור של הדת.‬
‫אנחנו לא גונבים. אלה תרומות מרצון.‬
‫אי אפשר למנוע מאנשים להתפלל‬ ‫לגבירתנו של שכונת פרדייס.‬
‫אתם רמאים, ואתם תלכו לגיהינום.‬
‫הבתולה הזאת היא רק כתם מים.‬
‫סליחה.‬
‫אמרת שתדבר עם אשתך לפני שבועות.‬
‫בבוא העת.‬
‫איך יכולת לקרוא לסילביה "ביאטריס"?‬
‫לא נהוג אצלכם להתנצל עם מתנות יקרות?‬
‫אני לא אעשה כלום. היא תשכח מזה.‬
‫נשים אף פעם לא שוכחות, נטו.‬
‫הן רק אוגרות תחמושת לקרב הבא.‬
‫אתה לא אוגר תחמושת, רק בגדים ישנים.‬ ‫אתה חייב לזרוק חלק מהם.‬
‫אתה יכול לעשות את זה. לי אין מה לזרוק.‬
‫וזה?‬ ‫-אשתמש בו כסמרטוט לניקוי מראות.‬
‫תשתמש בשיטה של מארי קונדו.‬
‫תזרוק כל מה שלא מסב לך אושר.‬
‫תראה, נטו.‬
‫החולצה הזאת היא אבן היסוד של הידידות שלנו.‬
‫אני לא יכול לזרוק אותה. אין מצב.‬
‫אתגעגע אליך מאוד, נטו.‬
‫אני כבר לא יכול להתכחש לרגשות שלי.‬
‫אני עוזב את העיר.‬ ‫אף אחד לא אוהב אותי כאן כי…‬
‫אתה לא יכול לעזוב. אף אחד לא יקנה בית‬ ‫עם כתם בדמות מריה הבתולה.‬
‫אתה לא מכיר את לאו.‬ ‫היא תמיד משיגה את מבוקשה.‬
‫חכה שנייה.‬
‫כן, מותק?‬
‫דמות הבתולה גרמה ללאונור לשנות את דעתה!‬
‫הם בוחרים להיות עניים!‬
‫הייתי בטוחה שנגור בשכונה נטולת נזקקים.‬
‫בא לי להרביץ למישהו מרוב עצבים!‬
‫איפה אתה?‬
‫במועדון הטניס. אני תכף בא.‬
‫הייתי חייב לשקר. אתה מכיר אותה.‬
‫תראה, זה לא אתה. זה אני.‬
‫מה?‬
‫אני יכולה לקבל חופש אחה"צ‬ ‫כדי ללכת לראות את הבתולה מריה?‬
‫בשום פנים ואופן.‬
‫לא אעזור לאנשים האלה לשמור על הבית שלהם.‬
‫אני צריכה למצוא דרך להיפטר מהם.‬
‫את מענישה אותי.‬
‫בגלל כרטיס ההגרלה. לא התכוונתי לגנוב אותו.‬
‫רק רציתי שישלמו לי על דלת המכונית.‬
‫וברצון האל, זה היה המספר הזוכה.‬
‫לא. רק רגע.‬
‫זהו זה! בדיוק!‬
‫העונש שלי היה לגור בשכנות לסילביה, נכון?‬
‫אז כיפרתי על החטא שלי.‬
‫בבקשה, גבירתנו היקרה,‬ ‫אין לנו כסף לגור כאן.‬
‫אז או שאלוהים ישלח לי מיליונים,‬ ‫או שאמכור את הבית.‬
‫זה כל הסיפור. מה את מחליטה?‬
‫- ברוכים הבאים, עולים לרגל -‬
‫מהר, דוד. תסתובב אותו קצת, כי אם…‬
‫אם אנשים יגיעו לפה ברכב…‬
‫קריסטה, אפשר לדבר איתך?‬
‫קריסטה, בבקשה!‬
‫היא לא ראויה לך, פבליטו. במקומך, הייתי…‬
‫לא, דוד, זה בסדר.‬
‫אני לא צריך את העצה שלך, תודה.‬
‫פבליטו.‬
‫- שירותים: 5 פסו‬ ‫תרומות -‬
‫אלוהים איתנו.‬
‫אז תתאזרו בסבלנות.‬
‫בבקשה, תיכנסי.‬
‫לא, זה לא הוגן.‬ ‫הגעתי לפניה, כמו כל האנשים האלה.‬
‫תירגעו.‬
‫מה ישו אמר?‬ ‫"בגן עדן, האחרונים יהיו הראשונים."‬
‫נכון.‬ ‫-אבל על האדמה,‬
‫האח"מים ראשונים,‬ ‫כי הם תרמו תרומות גדולות יותר.‬
‫לדעתי זה לא הוגן. אני הולכת.‬
‫זה היה מדהים, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫כלומר…‬
‫אתה משתפר.‬
‫זו אולי הפעם האחרונה לפני שנעזוב.‬
‫את באמת עוזבת?‬
‫זה מבאס. אף פעם לא הייתי עם מישהי כמוך.‬
‫באמת? גם אני לא.‬
‫ברצינות? מה זאת אומרת?‬
‫אתה קודם.‬
‫את לא עושה שעווה, את מגלחת.‬
‫למדת בבית ספר ציבורי ונסעת ברכבת התחתית.‬
‫אף פעם לא הייתי עם בחור‬ ‫שעושה שעווה בכל הגוף וגונח יותר ממני.‬
‫אני עדיין הכי טוב שהיה לך.‬ ‫אני יודע שתתגעגעי אליי.‬
‫אמרתי שאתה משתפר, אבל כמו כל העשירים,‬
‫אתה שומע רק מה שאתה רוצה.‬
‫אם כבר, אתה תתגעגע אליי,‬ ‫גם אם לא תודה בזה.‬
‫לדעתי זה כתם מים. מה אתה חושב?‬
‫גבירתנו של טפייק!‬
‫אין מצב, גברתי.‬
‫אין סיכוי שאגע בבתולה הקדושה.‬
‫לפחות תשלם את דמי הכניסה.‬
‫איזה דמי כניסה?‬ ‫-מנוול!‬
‫מותק, אמרתי לך.‬
‫זו באמת מריה הבתולה.‬
‫אלברטו דל ארקו כאן.‬ ‫-מי?‬
‫מכסח השדים‬ ‫שהסרטונים שלו זכו בפסיבל סרטי האימה.‬
‫"אביו של תינוק הרפאים"!‬ ‫-זה הוא.‬
‫אלברטו דל ארקו, מכסח השדים, נכון?‬ ‫-לשירותך.‬
‫אני לאונור, בעלת הבית.‬ ‫-בסדר.‬
‫הוא למכירה.‬ ‫-עם הבתולה והכול?‬
‫ברור, זה כל הרעיון.‬ ‫-זה בהחלט נס.‬
‫בסדר, אתן לך חמישה אחוזים יותר‬ ‫מהבחור המחומצן הזה.‬
‫מי עשה לך את הצבע המזעזע הזה?‬
‫היא הציעה לי קודם. אתם העדים שלי, נכון?‬
‫כן.‬
‫תגידו לה.‬ ‫-בטו!‬
‫בסדר, אני אשלם לך‬ ‫חמישה אחוזים יותר מהנוכל הזה.‬
‫תתעלם ממנה.‬ ‫היא כמו המכשפה הזקנה שרדפה אחריך ביער.‬
‫ראיתי את הסרטון.‬ ‫אתה איש עסקים רוחני, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-זה מכרה זהב.‬
‫כלומר, ברכה.‬ ‫-בסדר.‬
‫יותר משישה מיליון מבקרים‬ ‫מגיעים כל שנה לכנסיית גבירתנו של לורדס.‬
‫ברצינות?‬ ‫-עשינו עסק?‬
‫אז אף אחד לא ילך לגיהינום,‬ ‫אנחנו מוכרים את הבית,‬
‫ובטיטו ירשה לעולי הרגל‬ ‫לבקר את הבתולה הקדושה.‬
‫כל עוד הוא לא יסיר אותה, אני מסכימה.‬
‫מה?‬ ‫-העיקר שרצון האל ייעשה.‬
‫כן, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫נהיה עשירים,‬ ‫ואני אקנה את מכונית החלומות שלי.‬
‫לא אצטרך להוציא לטיול כלבים שמנים.‬ ‫-ואני לא אצטרך ללוות אותך.‬
‫אוכל ללמוד בבית ספר טוב.‬ ‫-נכון.‬
‫אני אוהבת אותך, אימא.‬ ‫-ואני אוהבת את כולכם, מתוקה.‬
‫לא, קודם צריך את החתימה של בטו.‬
‫בואו נתפלל שזו באמת דמותה של גבירתנו,‬ ‫ושאנשים ימשיכו לבוא.‬
‫תאכלו לפני שהאוכל יתקרר.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אטעם מהגוואקמולה.‬
‫הכול בסדר, אדוני? מים קדושים?‬
‫לא? בסדר.‬
‫היי.‬
‫היי. אני ז'אן מישל מהאיטי.‬
‫אני נוסע לקליפורניה.‬
‫לא צריך. בשבילך הכניסה בחינם.‬
‫זה לא הוגן. כולם צריכים לשלם.‬
‫אני לא גובה כסף מז'אן מישל.‬
‫אני מניחה שבאת לבקש ממנה‬ ‫שתשמור עליך בדרך לארה"ב?‬
‫היא חושבת שתלך לאיבוד בשדה התעופה.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה רבה.‬
‫מי זה?‬ ‫-אתה מקנא?‬
‫למה בשבילו זה בחינם?‬
‫כי הוא מהגר שבטח סבל הרבה כדי להגיע לכאן.‬
‫אציע לו את החדר שלי ללילה.‬ ‫בטח אין לו איפה לישון.‬
‫ז'אן מישל…‬
‫אלוהים, דייגטו! אני חושב שטרה צודקת.‬
‫הוא בטח סבל הרבה,‬
‫אבל האל אף פעם‬ ‫לא נותן לנו משא כבד משנוכל לשאת.‬
‫הוא ברא אותו שחור,‬ ‫אבל העניק לו בתמורה מתנה.‬
‫כישרון טבעי לספורט?‬
‫כן, גם זה.‬
‫תחזיקי את זה, יאני.‬
‫אתה מכיר את הבחור השחור בווטסאפ?‬
‫מה אתה אומר?‬
‫להילחם בו על אישה זה בזבוז זמן.‬
‫"בחרי בשחור ולעולם לא תביטי לאחור"?‬
‫נשים מאמינות לזה?‬ ‫-מתברר.‬
‫ברור שלא!‬
‫צריך לעשות מם‬ ‫של בחורים גזענים ושוביניסטים כמוכם.‬
‫משפטים כמו "לשחורים יש פין גדול"‬ ‫ו"לנשים אכפת רק מהגודל"‬
‫שייכים למאה ה-20.‬
‫ואתם פתטיים.‬
‫תתעלם ממנה, דייגו. היא צעירה מדי.‬
‫היא חושבת שזאגה מפורסם‬ ‫כי הוא טוב בכדורגל.‬
‫תדמיין לעצמך, דייגיטו. למשל.‬
‫בשבילך אין דמי כניסה.‬
‫זה ארוך מדי, עדיף שנעשה‬ ‫את התפילה המהירה, חמות.‬
‫אלוהים ישלח אותך‬ ‫בכביש המהיר לגיהינום, חנאריטו.‬
‫אפשר לספר לך משהו בזמן התפילה?‬
‫בטלנובלה שלי, בעל האדמות העשיר‬ ‫גיירמו ריברה דופור‬
‫יוצא עם סבסטיאן רומרו, עני עם לב גדול.‬
‫והוא לבן, כמובן. בטלנובלות כולם לבנים.‬
‫מגדל השנהב.‬ ‫-התפלל למעננו.‬
‫השבח לאל!‬
‫הם אוהבים זה את זה,‬ ‫אבל לא יכולים לספר לתושבי העיירה.‬
‫הם החליטו לשמור את זה בסוד.‬
‫לדעתך סבסטיאן צריך לעזור לממו לצאת מהארון?‬
‫אם מריה הבתולה יודעת, שכל העולם ידע.‬
‫אמן.‬
‫אני צריך עצה שמימית.‬ ‫לא הייתי הקתולי הכי טוב שיש.‬
‫ולא שרתי לך סרנדה בבזיליקה‬ ‫מאז שהייתי בן שש,‬
‫אבל אני אוהב אותך ומכבד אותך הודות לסבתא.‬
‫תראי.‬
‫- קריסטה, בבקשה! -‬
‫קריסטה לא עונה להודעות שלי.‬
‫אולי היא חושבת שאני מטרידן?‬
‫כן, הכול בגלל הרשתות החברתיות.‬
‫אבל אף פעם לא העמדתי פנים שאני מישהו אחר‬ ‫רק כדי לקבל לייקים.‬
‫אין מצב, ילדים! לא!‬
‫אל תגיד, "המורה,‬ ‫אפשר ללכת לקנות דבק בחנות?"‬
‫בוא כבר, בבקשה!‬
‫כן!‬
‫טוב, להגנתי,‬ ‫החמור חכם יותר מכפי שהוא נראה.‬
‫וכן, הטיק-טוק הזה היה עלוב.‬
‫אבל טעיתי כשריגלתי אחרי קריסטה.‬
‫- קיבלת הודעה בטיק-טוק -‬
‫את צודקת! אני אמחק את החשבון שלי בטיק-טוק.‬
‫את כזאת מגניבה, גבירתנו!‬
‫זה מבאס.‬
‫אני יודעת שהוא ממש עלוב,‬ ‫אבל הוא לא בקטע של רגאטון, נכון?‬
‫אני לא יודע מה זה, אבל זה נשמע נורא.‬ ‫והוא לא בחור רע כל כך.‬
‫מאז שהתחלתי לבלות עם פבלו,‬ ‫אני מרגישה ששכחתי מכל שאר הדברים.‬
‫לא הייתי בקניון או בספא עם אימא,‬ ‫לא השתמשתי בכרטיס האשראי שלי.‬
‫מתי הלכתי למועדון עם מריאנה בפעם האחרונה?‬
‫הכול כי אני מבלה עם פבלו.‬
‫ידעתי שתחזרי.‬
‫סוף סוף הבנת שאני יותר טוב מבעלך?‬
‫סילביה, אני חושב עלייך בכל פעם‬ ‫שאני שומע רגאטון איטי,‬
‫והוא בכלל לא אוהב רגאטון.‬
‫מותק, יש רק דבר אחד שאתה יכול‬ ‫לעשות כדי לשמח אותי.‬
‫מה שתרצי, מותק.‬
‫אתה יכול להתפלל?‬
‫יופי.‬
‫אי אפשר להתרועע עם המעמדות הנמוכים.‬
‫לדעתי.‬
‫אלוהים, אבא. אתה נשמע בדיוק כמו אימא.‬
‫אתה מגזים.‬
‫אלוהים!‬
‫אני הופכת לבת לופז.‬
‫אין מצב! מתי זה קרה?‬
‫"ואני רוצה לראות אותך‬
‫כשאני חושב עלייך"‬
‫שוב אותו בגד?‬
‫מוקדם מדי, לא?‬
‫"כשאני חושב עלייך‬
‫מתי אראה אותך שוב, אהובתי?‬
‫מתי?‬
‫הלילות בלתי נסבלים בלי החום שלך…"‬
‫לא, אני מכירה את השיר הזה‬ ‫כי פבלו תמיד שר אותו.‬
‫ויודע מה? אני אוהבת את השיר.‬
‫אבל אל תספר לאימא. היא תהרוג אותי.‬
‫אני מבין היטב.‬
‫אימא שלך טועה כשהיא חושבת‬ ‫שזה משפיל להתרועע עם המעמד הנמוך.‬
‫בדיוק.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫אם אימא שלך תגלה על אחד הידידים שלי,‬ ‫היא תהרוג אותי.‬
‫כן, בטוח.‬
‫- מריאנה: את עם הסטוקר שלך,‬ ‫או שאפשר להיפגש? -‬
‫- קריסטה: זו לא אני בטיק-טוקים האלה -‬
‫- מריאנה: אז אבא שלך מחק לו את החשבון? -‬
‫מחקת את חשבון הטיק-טוק של פבלו?‬ ‫-אני?‬
‫מה פתאום? אין לי מושג איך עושים את זה.‬
‫הוא מחק את החשבון שלו!‬
‫לא! פבליטו!‬
‫אני חייבת לו התנצלות.‬
‫אבל ילדים עשירים אף פעם לא מתנצלים.‬
‫נכון?‬
‫תודה רבה. בואו וקנו!‬
‫תרסיס מים קדושים‬ ‫עם תמונות להעלות לפייסבוק.‬
‫וירג'ין קולה, המשקה הרשמי.‬
‫קנו כובע של גבירתנו של פרדייס.‬
‫סליחה, הבתולה הקדושה.‬ ‫אני נשבע שזה למען האהבה.‬
‫עצור, חוטא!‬
‫לא! סליחה! גבירתנו אמרה לי לעשות את זה.‬ ‫היא התגלתה לפניי, כמו לפני חואן.‬
‫חואן דייגו?‬
‫ההודי. היא אמרה לי להביא פטיש.‬ ‫נראה לי שהיא רוצה כוח.‬
‫לי יש את הכוח פה.‬ ‫אתה תשלם על זה. תספר את זה לשוטרים.‬
‫הם יקבלו בוכטה על כופר לבן.‬
‫אני מצטער!‬ ‫-זוז.‬
‫זוז!‬ ‫-כופר!‬
‫אם הם יגלו שזו דליפת מים,‬ ‫הם יעשו בנו לינץ'.‬
‫אני יודע, מותק. אנחנו צריכים נס אמיתי.‬
‫זה השטן.‬ ‫-אין בעיה, נתקן לך את זה.‬
‫תראו את הקרניים שלה!‬
‫תשכחו מזה. אני לא רוצה שום קשר לזה.‬
‫לא, אבל…‬
‫לעזאזל!‬
‫- תרומות מרצון -‬
‫כופר! חוטא!‬ ‫-אני הולך. בבקשה!‬
‫איש רשע!‬ ‫-בבקשה!‬
‫לאן את לוקחת אותו?‬ ‫-אל תשחקי אותה תמימה. את אשמה בזה.‬
‫אני?‬ ‫-כן, השוטרים יחלצו ממנו הודאה,‬
‫הם יטביעו אותו‬ ‫וימלאו במים כל חור בגוף שלו.‬
‫באף לא מפריע לי.‬
‫זו לא אשמתי. הוא אתאיסט.‬
‫לכן הוא כבר לא מורה הנהיגה של קריסטה.‬ ‫-כן.‬
‫הוא לא ירא שמיים.‬ ‫אין טעם להסגיר אותו למשטרה, טוב?‬
‫למי הם יאמינו? לי או לך?‬
‫זו מקסיקו החדשה. חכי ותראי.‬
‫למכור כרטיסים למקדש זה לא חוקי,‬ ‫אז אמרתי לרובר להרוס אותו.‬
‫ההודאה המצולמת שלך תחרוץ את דינך‬
‫ותשלח אותך לגיהינום!‬
‫אני אספר למשפחה שלך שגנבת את הבית ממני.‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫תזכרי שיש לי סרטון‬ ‫שלך ושל האידיוט מתנשקים.‬
‫ארנסטו יזרוק אותך‬
‫כשהוא יגלה ששילמת קנס עצום‬ ‫הודות למאהב שלך.‬
‫יש לנו בעיה, מתוקה.‬
‫בטיטו כבר לא רוצה את הבית.‬
‫מתברר שגבירתנו היא כתם מים.‬
‫אוי, כמה חבל! עכשיו תצטרכי למכור לי אותו!‬
‫מתי את והמשפחה שלך תבינו‬
‫שלעולם לא תוכלו לגור בשכונה כזאת?‬
‫ככה זה בחיים. זו לא אשמתך ולא אשמתי.‬
‫ברור שזו אשמתך. את יכולה פשוט להניח לנו.‬
‫בשום פנים ואופן! זו מקסיקו.‬
‫העשירים תמיד מנצחים כאן.‬ ‫-נחיה ונראה.‬
‫מה נראה?‬
‫מותק…‬ ‫-אידיוט! תתרחק ממני!‬
‫מותק…‬
‫למה אתה מרגל אחריי?‬
‫רק רציתי לראות…‬
‫כמה אתה גדול.‬
‫בסדר. אראה לך את שלי אם תראה לי את שלך.‬
‫אחת…‬
‫שתיים.…‬ ‫-שלוש!‬
‫היי, ז'אן…‬
‫מה זה?‬ ‫-זה לא מה שאת חושבת!‬
‫רק בדקתי אם מה שאומרים על שחורים נכון.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫אני עף מפה.‬ ‫-אתה כזה מטומטם! ז'אן מישל!‬
‫טרה!‬
‫ז'אן מישל!‬
‫הינה…‬
‫הינה האוכל שלך.‬
‫אתה לא מהגר!‬
‫לא. מועדון האופנוענים שלי‬ ‫יצא לרכיבה בכביש הפאן-אמריקאי.‬
‫עצרתי כאן רק כדי לפגוש חבר.‬
‫אז למה ישנת אצלי בבית?‬
‫חשבתי שנעשה שלישייה.‬
‫אבל מתברר שאתם סתם גזענים.‬
‫התרמיל שלי.‬
‫לפחות צדקתי.‬
‫יש לו גדול.‬
‫- לנטו מחני‬ ‫צוות מנצח -‬
‫כשסילביה תמצא אותך,‬ ‫היא תדע שאני ונטו חברים.‬
‫היי.‬
‫היי, קריסטה. אני מצטער ש…‬
‫אני צריכה להגיד לך משהו חשוב לפני שאלך,‬
‫וזה קשה מאוד למישהי כמוני.‬
‫פשוט תקשיב, טוב?‬
‫אבל אני צריך להגיד…‬ ‫-לא!‬
‫הבנתי שמריאנה ושאר החברות שלי‬ ‫הן לא חברות אמיתיות.‬
‫אמרתי לך.‬
‫בבקשה, תן לי לסיים. הבנתי גם שאתה…‬
‫החבר הכי טוב שלי.‬
‫מה?‬ ‫-החבר הכי טוב שלי.‬
‫מה?‬ ‫-אתה החבר הכי טוב שלי, טוב?‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אין צורך.‬
‫אנחנו החברים הכי טובים, לא?‬
‫כן, אבל יש שלבים מסוימים.‬ ‫-שלבים?‬
‫בשלב הראשון, ניפתח זה בפני זה.‬ ‫אחר כך נתחבק.‬
‫ואז נחליף בגדים.‬
‫אולי לא.‬
‫אבל תוכל לפרסם את החברות שלנו‬ ‫רק כשנגיע לשלב האחרון.‬
‫הבנת?‬
‫כן, הבנתי.‬ ‫-אני צריכה ללכת עכשיו.‬
‫לאן?‬ ‫-לטולום עם מריאנה.‬
‫אבל היא לא חברה שלך.‬ ‫-אל תשפוט אותי. זה קשה.‬
‫אתה החבר הכי טוב שלי, אז תתמוך בי.‬
‫בסדר.‬
‫תיהני בטיול.‬
‫תודה.‬
‫ביי.‬
‫את בטוחה שזה הצינור הנכון, גברת?‬ ‫-אני בטוחה. ואל תקרא לי גברת.‬
‫זה יגרום ללאונור למכור לי את הבית.‬
‫אוי, לא!‬
‫- לנטו מחני -‬
‫דייגו! קריסטה!‬
‫סילביה! קטה!‬
‫סלחי לי, גבירתנו היקרה,‬ ‫שאיני יראת שמיים כפי שכולם רוצים שאהיה.‬
‫שאיני מפנה את הלחי השנייה.‬
‫שאיני מרגישה אשמה על כל דבר.‬
‫הכרטיס היה בתיק של סילביה.‬ ‫אלוהים רצה שאזכה.‬
‫ולעולם לא אגלה למשפחה שלי.‬
‫את יודעת למה?‬
‫כי אני לא רוצה שהם ירגישו אפילו לרגע אחד‬ ‫שהם לא שייכים לפה.‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫לא ייאמן!‬
‫מה זה?‬
‫זה מה שהצלחנו להציל מהבית.‬ ‫-הם יצטרכו ללבוש כל בגד יותר מפעם אחת.‬
‫תשתקי.‬
‫אפשר לגור אצלכם?‬
‫נטו, סילביה ראתה את החולצה שלי?‬
‫בלי להעליב, אבל אחד מכם מצחין.‬
‫למה אתם פה?‬
‫הבית הזה תכף יהיה מוצף במי ביוב.‬
‫תריחו את זה!‬
‫את עשית את זה.‬
‫הבית שלנו מוצף במי ביוב בגללך.‬
‫אנחנו צריכים מקום לישון בו.‬
‫אין מצב. מה אתם רוצים?‬
‫אתם רוצים שנהיה הבדיחה של השכונה?‬
‫שום תוכנית ריאליטי לא תוציא אותנו מזה.‬
‫תישנו על הרצפה עם החמור?‬
‫לא אכפת לי.‬ ‫אנחנו מוגנים איתם יותר מאשר איתך.‬
‫אחי!‬ ‫-לא נעים!‬
‫מצידי תהיה קדוש מעונה.‬ ‫קטה, תביאי את המזוודה.‬
‫אני מאוהב בטרה!‬
‫במי?‬
‫אז רציתי לראות את ז'אן מישל בעירום.‬
‫מי זה ז'אן מישל,‬ ‫ולמה רצית לראות אותו בעירום?‬
‫כדי להחליט אם להילחם על אהבתך.‬
‫אבל פחדתי לספר לך בגלל סילביה.‬
‫אתה סוף סוף מודה שאתה מטורף עליי.‬
‫אין מצב, אף אחד לא יכול להיות מטורף עלייך.‬
‫תסתכלי על עצמך, למען האל!‬
‫אל תלכלכי על טרה שלי!‬
‫אני מתראה עם חנארו.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫זה שקר.‬
‫רק דקה.‬
‫אנחנו רק חברים טובים.‬ ‫ואנחנו אוהבים את אותה טלנובלה, נכון?‬
‫וההקדשה שכתבת לי הייתה ממש מקסימה.‬
‫והיא נמחקה, הודות לך.‬
‫בסדר. תנו לי להסביר, טוב?‬
‫הכול באשמת לאונור.‬ ‫היא חושבת שהיא יכולה לגור בבית הזה.‬
‫באיזה יקום את חיה?‬
‫ארנסטו, ברגע שהיא תמכור לנו את הבית‬ ‫והם יעזבו את השכונה,‬
‫כל הבעיות שלנו ייעלמו!‬
‫אנחנו כאן, ואנחנו נשארים.‬ ‫לא אמכור את הבית לך, ולא לאף אחד אחר, טוב?‬
‫אין מצב, לאו! אנחנו חיים בעוני‬ ‫בגלל הסכסוך שלך עם הבלונדה?‬
‫נחשוב על משהו. הסתדרנו במשך חצי שנה, נכון?‬
‫רצינו למכור אותו רק כדי לשפר‬ ‫את החיים של המשפחה.‬
‫בדיוק.‬ ‫-כסף בלי כבוד לא שווה כלום, חנארו.‬
‫כן, אבל עם כבוד לא קונים במכולת.‬ ‫-נכון.‬
‫ומה עם הלימודים בבית ספר טוב?‬ ‫לא אכפת לך מאיתנו.‬
‫לא אכפת לך!‬
‫ברור שלא אכפת לה מכם, כי היא מטורפת!‬
‫ואנחנו צריכים לדבר.‬
‫אני עובר לגור איתה.‬
‫תירגעו, חבר'ה!‬
‫"אישה יפה‬
‫דברי איתי עלייך ועל הרגשות שלך‬
‫דברי איתי, אישה יפה‬
‫ספרי לי על עצמך‬
‫ועל המאהבים שלך"‬
‫למי הבחור הזה שר סרנדה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫לה.‬ ‫-מה?‬
‫הוא המאהב שלה.‬
‫לאו!‬ ‫-מה?‬
‫הוא לא המאהב שלי.‬
‫אבל זה נכון.‬
‫הילד מאוהב בי.‬
‫ארני, דייגו, ילדים, משפחה,‬ ‫תיכנסו הביתה בבקשה.‬
‫קדימה.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫קצת כבוד עצמי, ילד! אתה פשוט לא קולט.‬
‫לך מכאן! קישטה!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫לא את, לאו.‬
‫בוגדת!‬
‫אני לא יודע מה אתן זוממות, לאונור,‬ ‫אבל אכפת לך רק מעצמך ומהיריבות שלך איתה.‬
‫גרמת לנו להרגיש‬ ‫שכמעט הגשמנו את החלום שלנו,‬
‫אבל כל מה שמעניין אותך זה לנצח.‬
‫למשפחות לופז ואספינוסה‬ ‫הרבה יותר טוב עכשיו,‬
‫בלי הסכסוך הקטן שלכן.‬
‫גם את לא נכנסת, סילביה.‬
‫תעברו לגור יחד בבית המוצף ותניחו לנו.‬
‫הכול בגלל המלחמה המטופשת שלכן.‬
‫מה?‬
‫אל תחשבי לרגע שאני אודה לך על מה שעשית.‬
‫זה לא עלה על דעתי.‬
‫לא עשיתי את זה רק בשבילך.‬
‫אם ארנסטו יגלה על רובר…‬ ‫-המשפחה שלך תגלה על כרטיס ההגרלה.‬
‫העניים אנוכיים כל כך.‬
‫והעשירים תמיד מוצאים דרך‬ ‫להאשים את העניים בכל דבר.‬
‫אני מקבלת את חדר השינה הגדול!‬ ‫-מה? לא! לא את המיטה שלי!‬
‫שלא תעיזי! לא!‬
‫רוצי!‬ ‫-איכס!‬
‫רוצי! איזה סרחון!‬ ‫-לא!‬
‫לעזאזל!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אל תיכנסי, מתוקה. חכי בחוץ.‬
‫לכי הביתה!‬