‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Dacă cumpărați ruj de la mine,
‎primiți un joc de masă ‎pentru toată familia.
‎Am și uleiuri, jucării.
‎Sigur că da.
‎Ascultă! Ce-i asta? Uită-te pe unde mergi!
‎Nu-ți mai spiona pasagerii în oglindă.
‎- Vezi? Așa pățești când iei UberX. Vino! ‎- Nu. Așteaptă!
‎Ce naiba!
‎- Unde fugi? Plătește-mi portiera! ‎- Dă-mi drumul!
‎Nebuna naibii!
‎- E Balenciaga! Ce e cu tine? ‎- Nu-mi pasă. Plătește-mă. Hei!
‎Idioato! E o Balenciaga!
‎- Marș afară, secătură! ‎- Silvia!
‎Ce-i asta?
‎CASA VISURILOR TALE
‎Sonata naibii!
‎Ce?
‎Chifle și fasole prăjită.
‎I-am zis să facă ceva bun ‎să postez pe Instagram, și uite!
‎Serios. Ce sărbătorim?
‎Tata a fost concediat azi.
‎Nu se poate, Genaro! Asta ne mai trebuia!
‎Am rămas fără portieră la Uber ‎din cauza unei parașute nebune.
‎- Ești teafără, nu? ‎- Da.
‎- Nu! ‎- Ce?
‎A zis unchiul ‎că-n weekend mă-nvață să conduc.
‎Nicio problemă, nepoate. ‎Împrumut una puțin.
‎- Ai făcut pârnaie din cauza asta. ‎- A împrumutat-o doar puțin.
‎Nu-l apăra, mamă.
‎Ne trebuie bani ‎pentru prima împărtășanie a lui Jani.
‎Nu e nicio problemă. ‎Nici nu vreau s-o fac.
‎Nu vorbi așa, Jani. Ai s-ajungi în iad.
‎Nu-ți face griji. Charito de la Personal
‎mi-a zis că deschid o filială ‎la două străzi de-aici.
‎Vinerea asta am interviu.
‎Cred că te place, Genarito.
‎- Nici vorbă! ‎- Ai grijă, draga mea.
‎Să nu ți-l fure.
‎Poate să-l fure ‎dacă-mi dă tot ce am investit în el.
‎CASA VISURILOR TALE
‎Ce-i ăsta?
‎Mi l-a dat cineva pe o cremă antirid.
‎E biletul de la tombola de mâine ‎pentru o casă.
‎Ia să văd!
‎Nu se poate! ‎Asta nu e casă, e ditamai vila.
‎Nu cred că vom câștiga.
‎Vezi? Gândire negativă.
‎Ce?
‎Glumesc.
‎Adio dormitului în camera părinților!
‎- Adio dormitului cu frații tăi. ‎- Stai să văd.
‎Știți că mi-ar plăcea ‎să vă dăruiesc o astfel de casă,
‎și multe altele, ‎dar e nevoie de muncă pe brânci.
‎Asta e pentru tine.
‎Când ziceai că ai interviu ‎la noua filială?
‎- Joi, scumpo. ‎- Vineri!
‎Mii de draci!
‎Măi să fie!
‎Nu se poate!
‎Doamne!
‎Poftim cheile noii vile, doamnă Leonor.
‎Spune-ne, frumoasă doamnă,
‎cum te simți să câștigi o vilă ‎pentru frumoasa ta familie?
‎Mă simt…
‎Mă simt foarte bine!
‎Cu mai multă emoție!
‎- Mă simt grozav! ‎- Tăiați!
‎Merg urale din partea familiei?
‎- Da. ‎- Haideți!
‎López!
‎Da, domnule!
‎Noroc!
‎- Drăguță casă! ‎- Mersi.
‎Nu înregistra în casa mea!
‎Felicită-mă!
‎S-a confirmat că Hars vin ‎la evenimentul lui Jenshi Palhor.
‎N-am primit invitația.
‎Sigur că da, Diego. ‎Am făcut o detoxificare de-o săptămână.
‎Revista ‎Caras‎ va scrie despre eveniment.
‎- Cine va fi pe copertă? ‎- Nu!
‎În sfârșit!
‎- Unul de la Academie a fost pe copertă. ‎- Exact!
‎Mai am puțin și-mi împlinesc un vis.
‎Namaste.
‎- Ce se petrece? ‎- Ce?
‎- Câștigătorii tombolei, cred. ‎- Imposibil.
‎- Pe bune? ‎- Da, au venit și…
‎- Hai să-i vedem! ‎- De ce?
‎Ce e cu țopăiala asta?
‎De-aș câștiga o casă n-aș fi așa jalnică.
‎Scumpo, mulțumită universului,
‎nu trebuie să-ți iei bilet ‎ca să câștigi o casă.
‎Bine punctat, mamă.
‎Vai, nu! De ce?
‎Incredibil! Îi avertizez ‎să nu facă mizerie pe stradă.
‎Răspund la telefon. Mă întorc repede.
‎- Nu. Hai cu mine. Acum! ‎- Și eu.
‎Nu, mamă! Ce ridicol!
‎Mă scuzați!
‎Privește!
‎- Nu se poate! ‎- Haide!
‎Bună!
‎Scuze, e o stradă privată, ‎vă rog să vă strângeți mizeria.
‎Poftim?
‎- Tu? ‎- Tu?
‎Locuiești aici?
‎Sigur că da.
‎În ce casă lucrezi?
‎Mă bucur că ești amuzantă ‎pentru că suntem vecine.
‎Sunt noua proprietăreasă. Ce zici?
‎Nu mai spune!
‎N-ai vrea să o vinzi?
‎Regula e că trebuie să locuim aici ‎cel puțin șase luni.
‎Serios? Dar toată lumea trișează.
‎- Eu, nu. ‎- Nu?
‎Nu.
‎- E fiică-ta? ‎- Da.
‎E frumușică foc!
‎- Păreți gemene. ‎- Mulțumesc.
‎N-o lăsa să-ți fure prietenul, scumpo.
‎Închipuiți-vă că-i fură prietenul!
‎Ce simpatică ești!
‎- Și tu. ‎- Da.
‎Bun venit!
‎- Mulțumesc. ‎- Vecino.
‎Mulțumesc, vecino.
‎Silvia Espinoza de Los Montero.
‎Leonor Salcido de López.
‎Salcido, ca fundașul echipei naționale.
‎Bună dimineața!
‎Vai de mine! E imens! Măiculiță!
‎E o nebunie!
‎Iubitule, nu ți se pare ‎că vecina-i cam afurisită?
‎Nu știu! Nici nu o cunosc!
‎Să ținem chiar aici ‎petrecerea de prima împărtășanie.
‎E mai mare ca sala ‎pe care voiam s-o închiriem. Ce zici?
‎Minunat, poți începe să inviți oaspeții. ‎Eu voi organiza petrecerea.
‎Mă bucur că te-am întrebat.
‎Nu i-ați văzut? Sunt toți acolo!
‎Zici că-s menoniți, doar că tuciurii.
‎Sigur sunt săraci…
‎Oameni foarte săraci ‎dintr-un cartier sărac.
‎Săraci lipiți!
‎Apropo, Cata. Nu-i cunoști?
‎Firește că nu, doamnă. ‎În cartierul meu e lumină.
‎Ciudat, nu? Unul din ei seamănă ‎cu fostul iubit al Catei.
‎Nu, mamă.
‎Ăla era un tip super sinistru.
‎Dar l-ai rugat să-ți deblocheze telefonul.
‎Putem medita în liniște?
‎Și ce dacă nu socializăm cu ei?
‎Nu, Diego, ‎ar putea fi miliardari excentrici,
‎ca familia Trump sau Kahwagi.
‎Dar e clar că nu sunt.
‎Recunosc o manichiură proastă ‎când o văd, crede-mă.
‎Domnul Tomás de alături mi-a adus asta.
‎Ce mama naibii?
‎Ce e asta?
‎„Prima mea împărtășanie”.
‎Nu!
‎În ziua evenimentului meu!
‎Nu putem merge.
‎Nu, nu mergeți. Invitația e pentru mine.
‎Dar nici eu nu merg.
‎Asta e opera…
‎a însăși Satanei.
‎Pe astea trebuie puțină agheasmă.
‎Chiar trebuie să dăm îngerași?
‎- Nu-s sigură că vreau prima împărtășanie. ‎- Ce? Vino!
‎E o tradiție de familie, dragă Jani.
‎O să-ți placă petrecerea.
‎Da, mamă. Dar îngerași?
‎De ce nu? Mereu facem cadouri.
‎- Da. ‎- Așa e.
‎Țineți minte brățările de piele ‎de la circumcizia lui Pablo?
‎Nu-mi aminti, mamă!
‎Jani are dreptate. ‎N-ar trebui să dăruim nimic.
‎Am încuraja doar consumul.
‎- Uite, Jani! ‎- Care consum?
‎E-aproape la fel de drăguță ca tine.
‎- Bun. ‎- Mamă! Vezi că afumi îngerii!
‎- Oprește-te! ‎- Casa trebuie curățată.
‎- De ce? ‎- Au deschis toaleta azi-dimineață.
‎- Hai, mamă! ‎- Ce?
‎- Explică-i bunică-tii. ‎- Ce?
‎- Nu pleca, scumpo! ‎- Ce?
‎- Dacă e fantoma din toaletă? ‎- Nu fi ridicol!
‎- Bună seara. ‎- Ce e?
‎Mi-a spus menajera…
‎Lucrătoarea mea domestică, ‎dați o petrecere sâmbătă?
‎Da. E prima împărtășanie a fiicei mele, ‎Jani. Dar e un eveniment de familie.
‎Mulțumesc mult. ‎Dar nu vreau să fiu invitată.
‎Problema e că avem o ceremonie ‎cu un călugăr în aceeași zi.
‎Super, fiecare cu gustările ‎și călugării lor.
‎Nu. Nu cred că înțelegi. Să-ți explic.
‎Avem reguli în cartier, bine?
‎Vecinii sunt oameni fini și nu ne plac…
‎dezmățurile și…
‎- De unde știi că nu sunt fină? ‎- Poate că ești.
‎Precis Uber te plătește ‎cât să mergi la supermarket
‎să cheltuiești 10.000 de peso pe un bilet.
‎Un singur bilet pentru tombola casei. ‎Știu, am mai multe.
‎Sigur, sunt și eu o obișnuită ‎a magazinului.
‎Acum, dacă nu te superi, ‎am de terminat îngerii pentru petrecere.
‎Du-te acasă și organizează-ți petrecerea. ‎Să vedem a cui va fi mai frumoasă.
‎- Dar… ‎- Pleacă!
‎PRIMA MEA ÎMPĂRTĂȘANIE
‎Nu se pune nimeni ‎cu prima împărtășanie a fetei mele.
‎Poți s-o contramandezi dacă vrei.
‎- Sigur că nu. ‎- Poate că are dreptate, mamă.
‎Cel mai bine când te muți ‎într-un cartier nou e să nu te remarci.
‎Da, toți evreii de-aici nu au ‎prima împărtășanie.
‎Dacă vrei s-o anulezi, să-mi spui.
‎Am invitat niște gagicuțe ‎și nu vreau să mă fac de râs.
‎- Dar gonflabilele? ‎- Corect.
‎Și ‎taco?
‎Nu anulăm din cauza fufei ăleia încrezute.
‎Jani e foarte încântată de petrecerea ei.
‎- Nu. ‎- De fapt…
‎Nu permitem nimănui să ne desconsidere.
‎Avem același drept de a locui aici
‎și de a face ce vrem în casa noastră, nu?
‎- Da. ‎- Sigur.
‎Da!
‎Am chef. Hai să ovaționăm.
‎Haideți! Ló…
‎pez!
‎Trebuie să le opresc petrecerea.
‎Vă rog! ‎Cine știe ce fel de oameni au invitat?
‎Nu-mi risc familia sau oaspeții. Haide!
‎Nu poți spune nimic. E casa lor.
‎Ai fi Lady Prima Împărtășanie pe Twitter.
‎Unchiu-meu a fost „Lord Ferrari” ‎o veșnicie.
‎Da, nu te poți expune așa, Chivis.
‎Ai dreptate.
‎Nu-mi asum riscul.
‎Cel puțin nu singură. ‎Trebuie să mă ajutați.
‎Am muncit pe brânci ‎ca să țin ceremonia păcii în casa mea.
‎Nu voi permite ca oaspeților mei ‎să li se fure oglinzile mașinilor.
‎Nu, domnule!
‎Bun, test, test.
‎Testez sistemul sonor.
‎López!
‎Le reamintesc domnișoarelor ‎care au primit prima împărtășanie
‎ce le-a pregătit tânărul galant.
‎- Tomás! ‎- Un păcat original.
‎Dă mai tare! Abia te auzim!
‎- Mai tare? S-a făcut! ‎- Jani, îl auzi?
‎- Așa și așa, unchiule! ‎- Jani! O surpriză pentru tine!
‎- O zebră pentru pozele invitaților tăi. ‎- Genaro!
‎Tată, e un măgar. ‎O specie pe cale de dispariție.
‎Nu las pe nimeni să-l călărească.
‎Și așa arată caraghios deghizat în zebră.
‎Animalele au drepturi.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Doamne!
‎- Ce? ‎- S-a luat curentul?
‎Credeam că se întâmplă ‎doar în vechiul cartier.
‎- Ai grijă! ‎- Hai să ne plimbăm.
‎A sărit siguranța?
‎- Ești gata? ‎- Da.
‎- Ultima. Nu pot cumpăra siguranțe azi. ‎- Super.
‎A fost palpitant ‎ca la jocul ‎GoldenEye‎ cu James Bond.
‎Fii agenta ucraineană care-l seduce ‎pe Bond în timp ce dezamorsează bomba.
‎Poftim? Pe bune?
‎În scurt timp vin invitații. ‎Putem pleca, te rog? Fugi!
‎Încă o poză așa.
‎Frumos titlu!
‎„Familia Espinoza de los Monteros ‎se alătură luminii.”
‎Divin! Îmi place. ‎Doar retușează-i fălcile lui Ernesto.
‎Du-te să vezi ce pun la cale vecinii. ‎Veniți cu mine!
‎E război, oameni buni.
‎- Contraatacăm! ‎- Dar răpim un călugăr budist, mamă?
‎Pacifiștii?
‎Perfect, vor primi mesajul ‎cât se poate de clar.
‎Dacă ne prind? ‎Nu merg la închisoare ca unchiu-meu.
‎Păi să nu vă prindă!
‎Nu-i pot face asta fetei ‎care mă sponsorizează.
‎N-ai viziune, Pablito. ‎E fix ce ne trebuie.
‎Fără călugăr, nu e petrecere.
‎O bucată ca asta nu se poate lipsi ‎de-o petrecere sâmbăta seara.
‎Nu-i așa?
‎Atunci la ce petrecere va merge?
‎Unchiule, ești un geniu!
‎La naiba!
‎Uite!
‎Astea-s ca s-o impresionezi pe fată.
‎Cu două capete de înger?
‎Sigur, pune-ți-le între picioare.
‎Ai grijă să vadă că ești bine dotat.
‎Uite! Pari din familie.
‎Ăsta precis e călugărul.
‎Dar nu e o petrecere de baștani?
‎Habotnicii fac asta ‎ca să ne inducă în eroare.
‎Bună!
‎Ceremonia a fost amânată.
‎Dar vino, e pe aici.
‎Îți torn un păhărel de tequila mexicană.
‎Delicioasă!
‎Hei! Ce ai?
‎Ce ai tu? Eu doar m-am apărat de hărțuire.
‎- Te dau în judecată pentru dronă. ‎- Mă dai în judecată?
‎Zi-le alor tăi ‎că, dacă ne mai taie curentul,
‎vor pierde mai mult decât o jucărie.
‎Asta a zis?
‎Nu știe de ce e în stare Silvia Espinoza ‎ca să-și protejeze familia.
‎Iubitule.
‎N-a venit încă preotul? ‎Dacă nu mă spovedesc nu mă pot împărtăși.
‎- Îl sun. ‎- Bine.
‎Iubito. Ăștia-s invitații tăi?
‎Nu, au fost la pușcărie cu Tomás. ‎Dar sunt foarte religioși.
‎Piscina e și mașină de spălat?
‎- De ce? ‎- Privește!
‎Aoleu!
‎Ce s-a-ntâmplat?
‎L-au turnat pe tot în cisternă. ‎Cine irosește detergentul așa?
‎- E din cel scump, iubito. ‎- O să-i zic blondei vreo două.
‎Unde ți-e capul? Ai uitat cutia!
‎Bună, scumpo. ‎Tomás ne-a invitat. Unde e petrecerea?
‎Ce bine că ați venit, fetelor! ‎Vă așteptam.
‎Veniți! E-aici.
‎Om. Shanti.
‎Om. Shanti, shanti, om.
‎Am venit la petrecere!
‎- Ce e asta? ‎- Habar n-am.
‎- Hei! Cata! ‎- Hei! Doamnelor! Scuzați-mă!
‎Nu. Mă scuzați?
‎Cine sunteți? Nu înțeleg.
‎Cred că e acolo.
‎Ce-i asta? Dispari! Nu! Stați!
‎Fără poze, vă rog!
‎Du-te acolo!
‎Ernesto, fă ceva! ‎Vom fi de râsul Mexicului.
‎- Da. ‎- Ajută-mă, pentru Dumnezeu!
‎- Știu. Ajută-mă! ‎- Nu știu să dansez ‎cumbia.
‎Dar eu știu.
‎Haideți, puicuțe măslinii! ‎Puicuțe măslinii sexy!
‎Ce-s astea, unchiule?
‎Salut, Pablito. ‎O mică surpriză pentru Jani.
‎Artificii în stil Disneyland. ‎N-am fost niciodată acolo. Așa am auzit.
‎- Nu se poate! ‎- Ce?
‎Au dat petrecerea acasă la Crista.
‎Cum să dea o petrecere? ‎Nu pricep, Pablito.
‎- Ce lama am răpit? ‎- Lama greșită.
‎Acum ce facem?
‎- Ce caută blondele acolo? ‎- Nu se poate!
‎- Știe toate mișcările. ‎- Scuze.
‎- Ce? ‎- Vino încoace!
‎Cum ai putut s-aduci șirul de conga ‎până aici?
‎Îți dai seama că ai stricat totul?
‎Ai zis să fac ceva, Chivis.
‎Vezi doar partea rea a lucrurilor.
‎Bucură-te și tu mai mult de viață!
‎Sigur, ca Beatriz? Care a murit ‎bucurându-se de ultimul ei Botox?
‎M-am săturat să mă compari cu fosta ta. ‎Până aici mi-a ajuns!
‎Nu e corect.
‎Vecine!
‎Mă bucur c-ai decis să vii ‎și ți-ai adus și invitații.
‎Călugării erau plictisitori. Și petrecerea ‎asta e mai bună ca a noastră.
‎- Da. ‎- Sper că nu te deranjez.
‎- Nu. ‎- Plecăm dacă vrei.
‎Nu, sigur că nu, dar credeam că blondinei,
‎nevesti-tii, nu-i plac dezmățurile astea.
‎- Da. Adică nu. ‎- Da? Nu?
‎Dar mie, da.
‎- Grozav. Noroc! ‎- Noroc! Îi duc paharul…
‎Călugărului.
‎Călugărului, da! ‎Sigur, vecine, dă-i drumul!
‎Salut!
‎Nu se poate!
‎Nu se poate…
‎Am băut doar câteva păhărele.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nu se poate! E preotul!
‎Precis le-ai zis invitaților?
‎Au venit doar oaspeții lui Tomás, ‎și-s mangă.
‎Stai să verific.
‎- Fir-ar să fie! ‎- Ce?
‎Cincizeci de mesaje de la amicul meu,
‎întrebându-ne unde suntem.
‎Ai uitat să le trimiți adresa. ‎Trebuie să-i zic nevesti-sii.
‎Salut, Geni. Ce petrecere grozavă!
‎- Bună, Charito! ‎- Uită-te la mine!
‎Ea e soția mea, Leonor. ‎Charito e de la bancă de la Personal.
‎- Îmi pare bine. ‎- Asemenea.
‎Geni, n-ai venit ‎la interviul pentru angajare.
‎Charito, ai acolo ‎taco‎ și gustări.
‎Servește-te! E petrecerea ta.
‎Mulțumesc.
‎- Mi-a cerut adresa. ‎- Bine. Foarte frumos.
‎N-ai fost la interviul de angajare. ‎Bravo, Genaro!
‎De ce-aș lucra la bancă? ‎Aici o să-mi fac o droaie de relații.
‎Și cum plătim întreținerea casei? ‎Încă nu am plătit mașina.
‎O să închei niște tranzacții grozave ‎chiar aici, iubito.
‎Ban la ban trage.
‎Credeam că mutarea a fost ‎spre binele familiei noastre,
‎dar acum nu mai sunt așa de sigură, Geni.
‎Leo! Leo, iubito! Dă-mi voie să-ți explic.
‎Ce s-a întâmplat, părinte?
‎- Părinte, ești viu? ‎- E beat?
‎- Nu… ‎- Vezi de ce nu mă încred în Biserică?
‎Nu, stai, Jani. ‎Nu e ceea ce crezi, crede-mă.
‎Preotul m-a întrebat ‎dacă poate să doarmă puțin înainte de…
‎Unchiule. E greșit să nu știu ‎dacă cred în Dumnezeu?
‎Prima împărtășanie e ‎o tradiție de familie, Jani.
‎Iar părinții tăi au visat mereu ‎să dea o petrecere pentru tine.
‎Dar, indiferent dacă crezi în Dumnezeu ‎sau nu,
‎vei ajunge la vârsta ‎la care vei decide tu însăți asta.
‎Iar acum, cred că…
‎- Ești prea tânără ca să știi. ‎- Crezi în Dumnezeu?
‎Credința în bine m-a ajutat în închisoare.
‎Mă bucur mult că stai cu noi.
‎Și eu. Crede-mă!
‎Ascultă…
‎Mama ta a câștigat o casă grozavă, nu?
‎Uite ce grădină imensă!
‎Unchiul tău are dreptate.
‎Să faci doar lucrurile ‎de care ești sigură.
‎Ca să nu trebuiască să mă spovedesc
‎și tu să nu te împărtășești dacă nu vrei.
‎Draga mea.
‎- Mulțumesc. ‎- Pentru puțin.
‎- E preotul? ‎- E beat turtă.
‎Bună, Crista!
‎Sau să-ți zic Candy Crista ‎ca pe Instagram?
‎Poftim?
‎ASTĂZI ‎ERNESTO: IARTĂ-MĂ!
‎Credeam că nu vii la petrecerea mea.
‎Ai vrea tu!
‎Muzica ta e nașpa, ‎iar piscina e dezgustătoare.
‎E ca plaja La Caleta de Anul Nou. ‎Și sunt aici din cauza ta.
‎Ești o hoață.
‎- Zău? ‎- Da.
‎Te-ai îmbătat cumva?
‎Sigur că nu, biletul câștigător era ‎în geanta pe care mi-ai furat-o.
‎- Nici vorbă! L-am luat de la Palacio. ‎- Ba nu!
‎Să-ți arăt ceva.
‎Îți va risipi orice îndoială. Privește!
‎E clipul înregistrat de Rober ‎când mă jefuiai într-un acces de furie.
‎Ce părere ai?
‎Și ce? Nu reiese că e biletul câștigător.
‎- Sigur că e biletul câștigător. ‎- Pe de altă parte, uite!
‎Rober și cu tine mozolindu-vă ‎în camera mea din Uber.
‎Plonjați!
‎- Plonjați! ‎- Nu mă bag în apa aia infectă!
‎Plictisitoare!
‎Nici pomeneală. ‎E ca trambulina de la ștrandul public.
‎Nu! Dă-mi telefonul!
‎- E telefonul meu. ‎- Parola ta.
‎Am zis să-mi dai telefonul.
‎Dă-mi parola ta și telefonul meu.
‎- Telefonul. ‎- Parola.
‎- Nu. ‎- Parola. Am zis să-mi dai…
‎Privește!
‎Ai grijă, blondino! ‎Artificiile din Tultepec sunt puternice.
‎Nu-mi pasă. Dă-te înapoi! ‎Nu mă opresc, mă auzi?
‎Până nu pleci de aici ‎pentru că asta este casa mea.
‎- Serios? ‎- Da. E a mea.
‎Să vedem cine trebuie să plece întâi.
‎La naiba!
‎Nu!
‎Asta e mama mea!
‎Ce naiba!
‎Subtitrarea: Andrei Albu