-Der nede. -Hei!
-Hei! Hvordan går det?
Hei!
-Der, ja! -Hei!
En liten hårløs rumpe.
Hei, alle sammen. Jeg er glad alle er her.
Kjære vene. Dette er sprøtt.
Noen av dere er nye i kattemiljøet.
Dere kan jo introdusere dere, så vet alle hvem som er med.
Jeg heter Stacy, dette er Bonaparte.
Hei!
Dette er Mersha.
Her er Lynx, som ligger og slapper av.
-Hei, Lynxie! -Hei, Lynxie!
Neimen, hei!
Dette er Mavi. Si hei til vennene dine.
Mavi er helt spesiell.
Han er unik. Han er mer enn et kjæledyr for oss.
Hei, Mav!
MAVIS MAMMA
Det er vanskelig å beskrive, for det er så spesielt.
Han er min emosjonelle støtte, slik hunder er for mange andre.
Hola.
Og Instagram og kattemiljøet fikk meg til å se hvor betydelig det var.
Jeg vil gjerne høre deres mening.
Jeg vet ikke om dere vet det, men Maverick har bursdag neste måned.
-Hurra! Bursdag! -Blir han to?
Ja, det stemmer.
Se, Kayla, han er nesten klar.
Å, se på ham!
Du er så søt, Mersha!
Hadde du sagt for to år siden at jeg ville planlegge bursdagsfest for katten,
ville jeg sagt at du var gal, men her er vi.
Vi kan ha fiskekaker.
Ja, god idé. Har du laget det før?
Nei.
Det hadde vært moro om alle tok på seg kostymer,
men ute blant folk.
-Å! -Og lager en video.
Og esker. Som en eskefest.
-Det ville vært kjempesøtt! -Ja!
-Det er perfekt. -Ikke sant?
Du kan kalle det… Hvem sa det?
Surfer Cat Island. Veldig søtt.
-Det kan bli moro. -Kjempegod idé!
Utrolig.
Kayla, jeg gleder meg til å få vanntreningsvideoen din.
Vi gleder oss til å legge den ut.
Mange tror at katter ligger og sover hele dagen,
uten å gjøre noe.
Men Mavi kan gjøre noen skikkelig kule ting.
EN ORIGINAL-DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Jeg, i starten…
Jeg visste ikke hva han tenkte, men jeg hadde egentlig aldri lyst på barn.
Men jeg tenkte: "Man vet jo aldri."
Hei, Mavi.
Men for min egen del følte jeg ikke at det lå i kortene.
Om jeg trodde at jeg skulle bli far? Jeg hadde egentlig aldri…
MAVIS PAPPA
Jeg kan ikke huske at jeg har tenkt så mye på det.
Da Nick flyttet inn,
hadde han aldri hatt verken katt eller andre kjæledyr.
Katten vant hjertet hans innen en måned.
-Hei, kompis. -Heisann.
Er du klar? Opp med heisen.
Jeg tipper to dusin.
Hei, kompis.
Gjør jeg det riktig?
Ja? Det blir noe til deg også, ikke vær redd.
-Jeg er sulten! -Jeg også.
Vil du ha den andre løken hakket opp i små biter?
Nei. Du kan ta av deg brillene nå som du ikke hakker løk.
Maverick valgte faktisk oss. Det er en lang historie, men…
Broren min fikk en bengalkatt,
og hun var ulik noen annen katt familien vår hadde hatt før.
Og så fikk hun kattunger.
Jeg skulle finne hjem til dem i LA,
og potensielle nye eiere skulle komme og se på dem.
Og en av dem, som var Maverick, haltet litt.
Så jeg tok ham på armen og tok ham med meg overalt.
Nick og jeg pleide å vitse om at han bare latet som om han haltet
fordi han likte å være med oss.
Jeg begynte å bære ham rundt i en lomme, og han stakk hodet ut.
Vi fikk en umiddelbar kontakt.
Fra jeg var sju har jeg hatt katter i livet.
Jeg hadde en katt i oppveksten som het Pizza, og hun var mannevond.
Hun var både inne- og utekatt, men hun bet…
Men vi elsket henne.
Og så fikk jeg Sasha
i begynnelsen av mitt voksne liv, når jeg var 18-19,
og Titten da jeg var 20.
Jeg hadde henne hele mitt voksne liv, helt til hun døde.
Jeg har kjempet mot depresjon hele mitt voksne liv.
Det begynte da jeg var 16-17,
og jeg forsto ikke hva jeg opplevde, så det føltes veldig fremmed.
Det er fremtredende i familien min.
I fjor, i desember 2019, tok kusinen min livet sitt.
Faren min tok livet sitt.
Og lenge var det veldig vanskelig for meg å snakke om det.
Jeg visste bare at jeg hadde veldig mørke perioder i livet.
Jeg tenker på det som å ri på en bølge. Havet går ut, havet kommer inn.
Å ha Maverick i de periodene
gjør det mye mer utholdelig.
De dårlige periodene blir kortere, og de gode forhåpentligvis lengre.
Jeg har fått godkjent Maverick som terapidyr for meg,
for det er veldig fint å ha ham med på reiser.
Det er nødvendig for den mentale helsen min.
Det bør ikke ha noe å si om det er en hund eller katt.
Begge bør bli godkjent.
Jeg overdriver ikke når jeg sier at han er med meg overalt.
På matbutikken, hvor han ikke er tillatt, blir en av oss i bilen med ham.
Men bortsett fra det har vi omstrukturert livene våre i den grad…
Hver gang vi trenger noe, velger vi butikker som tillater dyr,
så vi kan ta ham med.
Kom, så!
Når han blir skikkelig sint, hvis Kayla og jeg må dra,
så hopper han opp i hjulet og løper.
Det er hans måte å si: "Hei, ta meg med deg!"
Og vi hører ham når vi går vår vei.
Jeg begynte å ta ham med i vesken, og han sitter som om det er en balkong.
Han sitter med potene på kanten og kikker ut og ser seg rundt.
Han har brukt sele siden han var åtte uker.
Den første dagen tok vi på ham selen og lot ham venne seg til
å gå med selen i huset.
Den andre dagen lot vi ham gå seks timer til.
Da sov han og lekte i den.
Som en andre pels. Han glemte at han hadde den på seg.
Den tredje dagen tok vi ham med ut.
Du klarer det, Mavi. Du klarer det.
Jeg hadde en dyrebutikksele på ham,
og vi var på Melrose Boulevard på en av favorittkafeene våre.
Og vi satt utenfor og nippet til kaffen da han plutselig rygget ut av selen.
Han rygget bakover og dro den over hodet,
og han sto der uten noe som helst mens bilene suste forbi.
Jeg løftet ham opp mens hjertet mitt hamret.
Det motiverte oss til å lage våre egne seler.
Klar, vennen? Hvilken vil du ha på deg?
Hva med denne? Eller denne? Denne?
Lilla?
Glitter.
Sånn, ja. Inn med poten.
Flink gutt. Sett deg.
Fint.
Syttiseks prosent Syrah.
Det vil gi en krydret…
Folk reagerer veldig merkelig.
Noen sier: "Herregud, er det en katt?"
Og jeg sier alltid: "Nei, det er en hund, den ser bare litt rar ut."
Kom, vennen.
-Hei, kjekken. -Hei, bestemor.
-Hvordan har du det? -Jeg savner deg.
Jeg savner deg også.
Det er godt å se deg. Vi har en spesiell gjest.
Har dere?
-Ja, han er… -En firbent venn?
En firbent gjest. Han koste seg i bassenget i går.
Jeg vokste opp i Newcastle i England. Rett under Skottland, på nordøstkysten.
Jeg kom til USA sent i tenårene.
Wake-opplevelsen.
Og gjennom wakeboard-sporten
var jeg så heldig å få bli statsborger og ble værende i USA.
Maverick var rundt ti eller tolv uker.
Vi var på stranden under et besøk til foreldrene mine i Florida.
Vi var på stranden, og det var små, grunne dammer der,
og han ville over til den andre siden,
for han så noen mangrovetrær, og så gikk han bare rett over.
Det var dypt for ham, så vi var målløse.
Han så ut som en liten jaguar.
Han gikk rett bort til trærne, med vann opp til halsen
og over ryggen, og kom ut på den andre siden
og bare ristet seg og fortsatte.
Bengaler har mindre imot vann enn vanlige huskatter.
Vi brukte lang tid på å gjøre ham komfortabel med vann
og gjøre det til en positiv opplevelse, og han elsket det.
Så sa Nick: "Jeg skal lære ham å surfe."
Han startet surfeleiren.
Jeg fant fram brettet og la det i huset.
Han var så liten.
Han klatret på brettet og ble trygg på det,
og så la jeg det over en stol, så det ble som en dumphuske.
Og etter at han hadde lekt på det i huset,
sa jeg: "La oss ta det med ut i bassenget og se hva han synes."
Og da vi dro til innsjøen i Orlando i Florida,
på padlebrett, overrasket han oss fullstendig.
Vi var ute på vannet.
Kayla i kajakk, og jeg på padlebrett,
og Maverick bare kastet seg uti vannet.
Jeg fikk panikk.
Jeg ble redd. "Kan han svømme?"
Kayla var kanskje seks meter unna,
og han svømte bort til henne og hoppet opp i kajakken,
og vi var helt målløse. "Jøss, så sprøtt!"
Og etter det tenkte jeg:
"Det hadde vært moro å la ham prøve å surfe."
Jeg tenkte å ta ham med ut når det var skikkelig små bølger.
Og det gjorde vi.
Han surfet for første gang i Malibu.
Jeg tenkte bare: "Denne katten er unik."
Og kanskje jeg har påvirket ham littegrann.
Det spesielle ved ham, som bengal, er energinivået hans.
Jeg visste ikke hva en bengal var, før Kayla sa det.
Det er en krysning mellom en tabby og en eksotisk katt.
HUSKATT - ASIATISK LEOPARDKATT
Så en F1-bengal er en førstegenerasjons bengaler.
Med tiden blir de mer utvannet.
Så F2 er en fjernere generasjon, F3 enda fjernere.
Jo nærmere opphavet, desto mer energiske er de.
Han krever ekstremt mye, så det er ikke en rase for alle.
Hvis du ikke kan tilbringe en viss mengde tid med dem,
får de utløp for energien andre steder,
det kan til og med komme til syne i form av aggresjon.
En bengal må få løpe, enten det er på et hjul i huset…
…eller ute.
De har masse energi. De elsker å utforske.
Det er mange triste bengal-skjebner,
for folk vil ha dem fordi de er vakre, og har en høy prislapp,
og de tror det er statussymbol eller noe å ha dem.
Eller de synes de er kule, men har ikke egentlig tid til dyret.
Og så går det seks måneder, og de sier: "Katten min funker ikke.
Den tisser inne, den biter, den klorer."
Og sånne folk provoserer meg, for slik atferd skapes av vanskjøtsel.
Mange bengaler blir levert tilbake og ender opp i kattehus,
og slike vaner er vanskelige å snu.
Det er ikke et godt kjæledyr om du har liten tid.
Flink gutt.
Mav, denne. Den har overflaten din.
Vi bruker dette, Mav. Det gamle, trofaste.
Vil du surfe på et av disse?
Hvilket brett vil du ha? Han snuser for å velge hvilket.
Hva har du i munnen, kompis?
-Herregud. -Hva er det?
-En død mus, eller en levende. -Han tok den akkurat.
-Mavi… Om du løfter ham opp, slipper han. -Jeg klarer ikke.
Han trenger båndet sitt. Vennen, du kan ikke spise mus.
Nå må han bare slippe den.
Jeg er redd han skal bli syk. Nei, ikke gjør det.
-Han må slippe den. -Gjør det du.
Slipp den.
Mavi.
-Han har aldri gjort dette. -Jeg er bare redd… Der, ja!
Unnskyld, Mav.
-Løp. -Jeg vet du er sint på meg.
Unnskyld, vennen.
Nei!
Kan du bli kvitt den?
-Ja. -Ikke med hendene.
-Så med hva? -Hva skal jeg gjøre?
-Jeg plukker den opp. -Han kveles.
-Du skal få bedre mat. -Er den borte?
-Ja. -Han finner den ikke?
-Nei. -Ok.
Flink gutt, Mav.
Kom, Mav. La oss velge et brett.
Ikke en mus.
-Hva gjorde du med den? -Den løp vekk.
-Den spilte død. -Levde den?
-Ja. -Så bra.
Vi bestemte oss for å flytte fra byen til landet,
og det var en perfekt mulighet til å få oss noen høner.
Jeg vokste opp med masse dyr,
så det er viktig for meg at Mavi også elsker dem.
De er snille.
Ashwagandha pleide å sitte i hånden min.
Nå er hun selvsagt større og passer ikke i fanget,
men jeg kan løfte henne opp, hun liker å sitte på armen min.
Så har vi Minooka, Ashwagandha og Drogen. Han har kjent dem fra de var helt små.
Og i løpet av den tiden var de på badet, og hver enste dag
kom han inn og kikket på dem gjennom nettingen.
Til slutt kunne kyllingene ri på ryggen hans.
Jeg tuller ikke.
Og nå er de som brødre og søstre.
Ok.
Flink gutt, Mav. Der er søsteren din.
Jeg vet ikke om han ser at de er høner, eller om han tror de er katter.
Oi, Mavi.
Så ville vi utvide familien ytterligere.
For disse er litt…
-Er de livlige? -Ja.
Vi må reintrodusere Mavi, men jeg håper han husker all treningen.
For katten er et rovdyr, og kyllinger byttedyr.
Så vi må introdusere dem under kontrollerte omstendigheter.
Hei.
-Han skvatt. -Det går bra.
Mav skvatt.
Til toårsdagen hans
ville vi la ham vise fram hva han kan gjøre på vannet.
Han er trygg på brettet, han hopper på det.
Han er ikke redd for å flyte på brettet alene.
Flink gutt.
Klar, Mav?
-Han klarte det! -Flink gutt!
Men om vi kan venne ham til at brettet beveger seg,
vil han bli tryggere.
Maverick er Løven.
Han har bursdag 18. august.
I fjor til bursdagen hans laget vi Cat Burning Man.
Det er ganske søtt, søk opp emneknaggen.
I år må vi finne på noe enda bedre.
For jeg tenker…
Filmstjerne-greia blir kanskje for komplisert.
Ja.
Men du må tenke på… Jeg vet ikke…
-Hvordan kan vi toppe fjoråret? -Jeg vet det.
Jeg har alltid likt det ekstravagante, liksom…
Diamanter og…
Ja!
-Fuskepels. -Ja.
-Folk ville… -Det kunne være "Maui Luau".
-Ja. -Eller "Mavis Maui Luau".
Ja.
Når det er sommer, for han har jo sommerbursdag, så…
Hva synes du, Mav?
Han kommuniserer på et annet nivå.
Han sier hva han vil.
Vil du ut og gå, Mavi? Greit.
Han sier ifra om han ikke liker noe, eller om han vil gjøre noe.
"Lenken sitter fast."
Han snakker. Jeg tror han har lært oss språket sitt.
En morgen fortalte han at noe var galt. Han ble helt stille.
Det skjedde helt plutselig.
Vi våknet en morgen,
og han var ikke i senga, eller i rommet.
Til slutt fant jeg ham innerst i skapet.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal forklare. Han virket dopet.
Han prøvde å gå, men kunne ikke bruke beina.
Han ramlet, prøvde å reise seg, men så ramlet han igjen.
Og da han kom til parketten, gled beina hans ut og han falt.
Vi skjønte med en gang at noe var galt.
Kayla begynte å ringe
og vi fikk tak i en veterinær som sa: "Bare kom nå."
Så vi dro.
Vi satte oss i bilen. Han satt i veska mi.
Og han begynner å forlate oss.
Han virker bevisstløs, kroppen hans er helt slapp,
som om han har blitt bedøvet.
Han er helt borte.
Så kom vi til dyreklinikken, og de tok ham inn for å ta prøver av ham.
De tok en rekke tester,
men ingen ga noe svar.
"La oss ta flere tester." Klokken var midnatt, og de sa:
"Vi holder ham her over natten for å overvåke ham."
Jeg sa: "Nei, han er ikke trygg uten oss. Han er ikke fornøyd."
Jeg sa: "Nei, vi tar ham med hjem."
Realiteten var at han kunne forlate oss.
Vi kunne ikke se for oss livet uten ham.
Den lille fyren har stjålet hjertet mitt.
Det går litt tid, han kaster opp, og vi tenker:
"Dette er grusomt. Symptomene blir verre."
GRATULERER MED DAGEN
Det viste seg at han hadde fått i seg en fiskesluk med en spesiell lakk
som påvirket nervesystemet hans.
EN UKE SENERE
Søvnige gutten. Kom hit.
Det var en av de skumleste opplevelsene jeg har hatt med Mavi.
Søvnig.
Jeg må være klar over hvor velsignet vi er.
Ja, han er veldig unik.
Mavi sov oppå kjøleskapet. Han…
Han har på seg bursdagsbandana.
Jeg setter ham i stolen sin.
For en kjekk gutt! Han fyller to, hva?
-Han fyller to i dag! -Ja, to i dag.
-Gratulerer! -Si hei.
For den som forandret eventyrlivet vårt.
Skål!
Bonjour.
-Gratulerer! -Gratulerer!
Fikk dere gaven jeg sendte?
-Er denne fra deg? -Ja.
Det er en eske, ikke sant? Det er gaven?
Å, doktor!
Drew har sendt et toalettopplæringssystem.
Mavi elsker esken. Fare-sone, kompis.
Mavi er aller mest glad for esken.
Katter elsker esker.
Vi har en 1,50 meter høy Maverick.
Jeg tror han sovner snart.
Dan, si hei før Mavi sovner.
Gratulerer med dagen, Mavi.
Jeg gleder meg til å se de nye sportene dere skal lære ham.
Hoppe gjennom flammer, og
backflips, og kanskje gå på skøyter?
Gratulerer med dagen, Mavi! Skål!
-Skål! -Skål, Dan!
-Skål for skøyter! -Skål for skøyter!
Han har lært å hoppe.
Han skal ha et show for gjestene i dag. Han skal hoppe fra brett til brett.
Kayla har lært ham triks, jeg lærte ham å surfe.
Liker du ikke det?
-Glad i dere, folkens. -Skål, glad i dere!
Skål! Gratulerer med dagen!
-Ha det, folkens. -Ha det.
-Ses snart!
Ha det, Vaida!
Ha det.
Vi ses snart.
Ha det. Ha det, bestemor! Ha det, mamma og pappa.
-Ålreit. -Kom igjen.
-Godt å se dere igjen. -Dere også.
-Godt å se alle sammen. -Skål!
-Ross! -Jeg har vært her i hele dag.
Hvor er kyllingene?
-Så dere vil se hønene? -De var skikkelig små.
Jeg så fram til å få holde og leke med små kyllinger.
Nei, de vokser raskt.
Hvor er bursdagsgutten?
Mavi klarte seg.
Vi var usikre på om han ble helt seg selv, men det får vi snart se.
-Nå begynner vi. -Nå hopper han.
Han vet hvor han får det.
De står i kø.
Det var et stort hopp.
Han hopper!
-Ja! -Det der fortjener en skål.
Det var utmerket.
Milde måne, Mavi!
Han ble så stolt av seg selv. Flink gutt!
Å, ja!
Milde måne, Mavi!
Du har hatt en lang bursdag. Den er ennå ikke over.
Klar?
Gratulerer med dagen
Gratulerer, kjære Maverick
Gratulerer med dagen
Ålreit.
Bra jobba.
-Gratulerer med dagen, Maverick! -Så flink!
Er det tunfisk?
Jeg kunne ikke ha sett for meg å få ham inn i livet mitt,
og det ble noe veldig stort.
Å det å vite at vi kanskje ikke skulle fått feire bursdagen hans,
gjorde den ekstra spesiell.
Vi ville feire bursdagen og helsen hans med å surfe,
la ham slippe løs sin indre surfekatt.
Mange synes nok vi er sprø,
men alt jeg har å si til dem, er at vi storkoser oss.
Tekst: Marie Wisur Lofthus