KALIFORNIA
- Idelent! - Hahó!
- Helló! - Helló! Hogy vagytok?
Hahó!
- Igen! - Helló!
Egy csupasz kis popó.
Köszöntök mindenkit! Örülök, hogy itt vagytok.
Istenem! Ez kész őrület!
Tudom, hogy újak is vannak köztünk.
Lenne kedvetek sorra bemutatkozni,
hogy megismerjétek egymást?
Stacy vagyok, ő pedig Bonaparte.
Helló!
Ő Mersha.
Ő meg Lynx. Épp itt lustálkodik.
- Szia, Lynxie! - Szia!
Helló!
Ő Mavi. Köszönj a barátaidnak!
Mavi nem mindennapi.
Nagyon különleges. Sokkal több nekünk egy cicánál.
Szia, Mav!
Nehezen tudom szavakba önteni,
mert olyan különleges dolog.
Ő az én terápiás kiscicám,
ahogy rengeteg embernek a kutya az.
Helló!
Az Insta és a cicás közösség ráébresztett, hogy ez egy elterjedt jelenség.
Szóval szeretném kikérni a véleményeteket.
Nem tudom, tudjátok-e, de jövő hónapban lesz Maverick szülinapja.
- Boldog szülinapot! - Kétéves?
Igen, az.
Nézd, Kayla, ő már kész is.
Nézzenek oda!
Olyan cuki, Mersha!
Ha két éve azt mondtad volna,
hogy szülinapi bulit tartok a cicámnak,
azt mondtam volna, hogy megőrültél, de most mégis ez van.
Csinálhatnánk haltortát.
Igen, jó ötlet. Csináltál már valaha?
Nem.
Szerintem az is klassz lenne, ha mind beöltöznénk jelmezbe,
és kimennénk az utcára.
És videót csinálnánk.
De lehetne dobozos buli is.
- Az nagyon cuki lenne! - Igen!
- Tökéletes lenne. - Hát nem?
Nevezhetnéd… Ki is mondta ezt?
„Szörfös cicák szigetének.” Cuki.
- Jó móka lenne. - Remek ötlet.
Csodálatos.
Kayla, izgatottan várom a videódat a vízhez szoktatásról.
Alig várjuk, hogy közzétegyük.
Sokan azt hiszik, hogy a cicák egész nap a házban lustálkodnak.
De hadd mondjam el, Mavi nagyon klassz dolgokat csinál.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ DOKUMENTUMFILM-SOROZATA
Én eleinte…
Vagyis nem tudom, Nick hogy volt vele, de én nem igazán akartam gyerekeket.
De azért, tudod: „Soha ne mondd, hogy soha!”
Szia, Mavi!
De valahogy úgy éreztem…
hogy számomra ez nincs benne a pakliban.
Gondoltam-e arra, hogy apa legyek? Sosem…
Nem igazán…
Nem emlékszem, hogy konkrétan belegondoltam volna.
Amikor Nick ideköltözött,
nemcsak macskája nem volt soha, de semmilyen háziállata.
A cica egy hónap alatt levette a lábáról.
- Szia, pajti! - Hoppá!
Készen állsz? Akarsz liftezni?
Ki tesz olyat?
Helló, pajti!
Jól csinálom?
Igen? Főzünk neked is valamit, ne aggódj!
Éhes vagyok.
Igen, én is.
A másik hagymát is aprítsam fel?
Nem, de azt már leveheted, ha végeztél a hagymával.
Maverick választott minket.
Hosszú történet, de…
A bátyámnak van egy bengáli macskája,
aki teljesen más volt, mint a családunk bármelyik macskája.
Majd kiscicái lettek.
Otthont kerestem nekik Los Angelesben,
és nekem kellett fogadni a potenciális gazdikat.
És az egyik cica, vagyis Maverick, egy picit bicegett.
Így végül felvettem, mindenhová magammal hordoztam, és…
Nickkel sokszor viccelődünk, hogy csak azért színlelte a bicegést,
mert velünk akart maradni.
Egy kenguruerszényben hordoztam,
ő pedig kidugta a kis fejét.
Rögtön egymásba szerettünk.
Hétéves korom óta mindig volt macskám.
Volt egy Pizza nevű macskám,
aki nagyon agresszív volt.
A házban is lakott, kint is,
és harapós volt… De ennek ellenére imádtuk.
Aztán volt Sasha, amikor…
Már fiatal felnőtt voltam, 18, 19 éves,
majd 20 évesen jött Titten.
Ő egész felnőtt életemben velem volt, amíg meg nem halt.
Egész életemben küzdöttem a depresszióval.
Akkor kezdődött, mikor 16, 17 éves lehettem,
nem igazán tudtam, mi történik velem,
így nagyon idegen volt.
Amúgy az egész családunkra elég jellemző.
Tavaly, 2019 decemberében az unokahúgom öngyilkos lett.
Apám is öngyilkos lett.
És hosszú ideig nagyon nehéz volt erről beszélnem.
Csak annyit tudtam, hogy életem egyes időszakaiban
nagyon nyomasztó volt minden.
Úgy gondolok rá, mint a hullámlovaglásra, szóval…
az óceán kiárad,
az óceán visszahúzódik.
Az, hogy Maverick ilyenkor velem van,
sokkal elviselhetőbbé teszi az egészet.
Már egyre rövidebbek ezek az időszakok, és remélem,
a jó idők egyre hosszabbak lesznek.
Maverick számomra egy érzelmi rehabilitációs cica,
és nagyon jó, hogy elkísér az utazásaimon.
Szükségem van rá az érzelmi egyensúlyom érdekében.
Nem kéne különbséget tenni a kutyák és a macskák közt.
Egyformán jók terápiás társállatként.
Nem túlzok, tényleg mindenhová velünk jön.
Mindenben részt vesz.
Ha valamelyik boltba nem jöhet be,
egyikünk vele marad a kocsiban.
De ezt leszámítva,
teljesen átalakítottuk az életünket,
így, ha valamire szükségünk van, olyan boltot választunk,
ahová magunkkal vihetjük.
Gyerünk!
Ha dühös lesz, mert Kayla és én elmegyünk,
beugrik a kerékbe, és tekerni kezd.
Ezerrel. Így adja tudtunkra: „Hé, srácok, vigyetek magatokkal!”
Akkor is halljuk, mikor kimentünk.
Elkezdtem a táskámban hordozni,
és úgy kezelte, mint valami erkélyt.
Mindig kidugja a mancsait, és…
kikandikál a feje, mindent figyelmesen megnéz.
Nyolchetes kora óta hámot visel.
Mikor először ráadtuk a hámot hagytuk, hogy megszokja,
mozogjon benne a ház körül.
A második napon szintén hat órán át viselte.
Addigra már szundított és játszott benne.
Teljesen hozzánőtt.
Elfelejtette, hogy rajta van.
A harmadik nap kivittük a szabadba.
Ügyes vagy, Mavi.
Jól csinálod, fiú.
Így feladtam rá a boltban vett hámot,
és beültünk a Melrose Boulevardon az egyik kedvenc kávézómba.
Kint ültünk a teraszon, a kávét kortyolgattam,
és ő kibújt a hámból.
Addig ügyeskedett, míg a fején át lehúzta,
és ott állt hám nélkül, a száguldozó autók között.
Szóval gyorsan felkaptam, és teljesen pánikba estem.
Ez motivált minket arra, hogy saját hámot készítsünk.
Készen állsz, picim? Melyiket akarod felvenni?
Ezt akarod?
Vagy ezt?
A lilát?
A csillámosat.
Rendben. Bújj bele ügyesen!
Jó fiú. Ülj le!
Rendben.
Hetvenhat százalék Syrah.
Ideális az aromákat kedvelő…
Az emberek furcsán reagálnak.
Egyesek azt mondják: „Istenem, ez egy macska?”
Mindig azt felelem: „Nem, ez egy kutya. Csak máshogy néz ki.”
Gyere, picim!
Szia, drágám!
Szia, nagymama!
- Hogy vagytok… - Hiányzol, tudod?
Te is hiányzol.
Nagyon örülök, hogy látlak. Van egy különleges vendégünk.
Tényleg?
Igen, ő…
A négylábú barátod, igaz?
Négylábú vendég. Ügyes volt tegnap a medencében.
Newcastle-ben nőttem fel, Angliában.
Skócia alatt van, az északkeleti parton,
és kései tinédzserkoromban jöttem az Egyesült Államokba.
A wakeboard.
És a sport, vagyis a wakeboard révén,
szerencsére állampolgárságot kaptam, és Amerikában maradhattam.
Maverick úgy 10-12 hetes lehetett.
Mikor meglátogattuk a szüleimet Floridában, lementünk a tengerhez.
A parton több pici tavacska volt,
a vizük sekély volt,
és Mav át akart menni a túloldalra,
mert ott voltak a mangrovefák, és egyszerűen átsétált a vízen.
Elég mély volt neki, így alig tudtuk elhinni.
Olyan volt, mint egy kis jaguár.
Egyenesen a mangrovefákhoz ment, a víz a nyakáig ért, ellepte a hátát,
és a másik parton kijött,
megrázta magát, és ment tovább.
A bengáliak jobban szeretik a vizet, mint a normális házi macskák.
Szuper apró lépésekben szoktattuk hozzá a vízhez,
hogy pozitív élmény legyen,
és azonnal megkedvelte.
Nick úgy döntött, megtanítja szörfözni. Így kezdődött a szörftábor.
Fogtam egy deszkát, és bevittem a házba.
Olyan pici volt.
Felmászott, szaladgált a deszkán, míg megszokta,
majd rátettem egy székre, és olyan lett, mint egy libikóka.
Miután a házban játszadozott rajta,
gondoltam: „Vigyük be a medencébe, lássuk, hogy boldogul.”
És amikor elmentünk egy tóhoz Orlandóban,
az álló szörfdeszkán teljesen meglepett minket.
Mi a tó közepén voltunk.
Kayla egy kajakban ült,
én a deszkán álltam,
és Maverick beleugrott a tóba.
Teljesen pánikba estem.
Féltem, hogy tud-e egyáltalán úszni.
Kayla úgy hat méterre lehetett,
és odaúszott hozzá, beugrott a kajakba, és megrázta magát.
Mi csak álmélkodtunk: „Ez őrület!”
Aztán eszembe jutott:
„Megtaníthatnám elkapni a hullámot,
olyan jó lenne szörfözni vele.”
Akkor akartam kivinni,
amikor a hullámok még kicsik, úgy 15 centisek.
És ezt tettük.
Az első hullámát Malibuban kapta el.
Azt gondoltam: „Ez a macska hihetetlen.”
Talán rám ütött egy picit, ki tudja?
Ami igazán különleges benne bengáliként, az az energiaszintje.
Nem is tudtam, mi az a bengáli, míg Kayla nem mondta.
Egy hibrid a házi macska és egy egzotikus macska között.
Szóval egy F1-es bengáli egy első generációs bengáli macska.
Lefelé haladva hígul a keverék.
Szóval, az F2-es egy eggyel távolabbi generáció.
És az F3-asok.
Minél közelebb vannak a forráshoz, annál vadócabbak lehetnek.
Rendkívül igényes állat,
ezért nem mindenkinek felel meg.
Ha nem tudsz elegendő időt velük tölteni,
mentális problémáik lehetnek,
vagy akár agresszívvé válhatnak.
A bengálinak kell a futás, akár a keréken, a házban…
akár odakint.
- Rengeteg energiájuk van. - Jó fiú!
Imádnak kalandozni.
Sok szomorú történet kering róluk,
mert az emberek megveszik őket, mert szépek,
és nagyon sokba kerülnek,
és sokan státuszszimbólumnak tekintik.
Vagy menőnek tartják őket,
de nem szakítanak elég időt rájuk.
Aztán eltelik hat hónap, és panaszkodnak:
„Az enyém nem igazi.
Az enyém a sarokba pisil, megharap, megkarmol.”
Mindig mérges leszek ilyenkor,
mert attól ilyenek, hogy elhanyagolták őket.
Sok bengáli cicát visszavisznek, így menhelyeken végzik,
és ezeket a szokásokat nagyon nehéz kinevelni belőlük.
Ne tarts ilyen állatot, ha nagyon elfoglalt vagy.
Ügyes fiú!
Mav, ezzel! Olyan a mintája, mint a bundád.
Menjünk ezzel, Mav!
Ezt már jól ismerjük.
Van kedved szörfözni ezzel?
Melyik deszkát akarod? Kiszaglássza, hogy melyik legyen.
Mi van a szádban, pajtás?
- Úristen! - Mi az?
- Egy döglött egér, vagy él? - Él, most kapta el.
Hé, Mavi! Ha felveszed, elengedi.
De nem tudom.
Kell a póráz.
Kicsim, nem eheted meg az egeret.
Ha elengedi, még el tud futni.
Nem akarom, hogy baja essen. Kicsim, ne csináld ezt!
- El kell engednie. - Jó, rád bízom.
Engedd el!
Mavi!
- Sosem tett ilyet. - Attól félek…
Jól van, ez az. Hagyd futni!
Bocs. Sajnálom, Mav.
- Menekülj! - Tudom, hogy dühös vagy rám.
Sajnálom, drágám.
Ne!
Elvinnéd valahová?
- Persze. - Ne fogd meg kézzel!
- Oké, akkor mivel? - Mit csináljak?
- Felveszem. - Még megfojtja magát.
- Bocs. Eltűnt? - Kapsz valami jobbat.
- Igen. - Nem találja meg?
- Nem. - Oké.
Jó fiú, Mav.
Gyere, Mav! Válasszunk deszkát!
Ne egeréssz!
- Mit csináltál vele? - Elszaladt.
- Színlelte a halottat. - Él?
- Igen. - Akkor jó.
Úgy döntöttünk, mikor a városból vidékre költözünk,
hogy jó lenne tartani néhány csirkét.
Kiskorom óta állatok vettek körül,
ezért fontos nekem, hogy Mavi is szeresse őket.
Jó fiúk.
Ő Ashwagandha,
régen sokat hordoztam a tenyeremben.
Nyilván már nagyobb, és nem igazán való ölbe,
de hagyja, hogy felvegyem, és szereti, ha hordozom.
Itt van még Minooka, Ashwagandha és Drogen.
Mavi egynapos koruk óta ismeri őket.
Akkor még a fürdőszobában laktak,
és minden egyes nap
Mavi bejött, és eleinte a ketrecen át barátkoztak.
Végül a kiscsibék a hátán lovagoltak.
Nem viccelek.
És most már olyanok, mint a testvérek.
Jól van.
Jó fiú, Mav. Ő a kishúgod.
Nem tudom, látja-e, hogy csirkék,
vagy azt hiszi, hogy macskák.
Figyu, Mavi!
Szóval, bővíteni akartuk a családot.
Mert ezek egy kicsit…
- Kicsit vakmerőek? - Igen.
Újra hozzájuk kell szoktatnunk Mavit,
de remélem, emlékszik az összes leckére.
Mert itt a macska a ragadozó, és a csirke lenne a zsákmány.
Szóval, ellenőrzött környezetben kell megismerkedniük egymással.
Szia!
- Megijedt. - Semmi baj.
Mav megijedt.
A második szülinapján szerettük volna, ha bemutatja, mit tud a vízen.
Magabiztos a deszkán. Rá tud ugrani.
Nem fél egyedül lebegni a deszkán.
Ügyes fiú!
Mehet, Mav?
- Megcsinálta! - Jó fiú!
De ha megszokja, hogy gyorsan haladunk a deszkán,
az nagyot lendíthet az önbizalmán.
Maverick oroszlán jegyű.
A születésnapja augusztus 18-án van.
Tavaly a szülinapján egy Cat Burning Man-fesztivált rendeztünk.
És nagyon cuki lett, keress rá a hashtagre!
Idén ki kell találnunk valamit, ami ennél is jobb.
Mert azt hiszem…
hogy ez a filmsztáros dolog nehezen kivitelezhető.
Igen.
De az a kérdés, hogy…
Nem is tudom…
Mi az, ami felülmúlná a tavalyit?
Tudom.
Nem tudom, mindig is vonzottak az extravagáns dolgok…
mint a gyémántok…
Ja.
- Vagy a műszőrmék. - Igen.
- Látom… - Vagy lehetne egy hawaii Maui Luau.
- Igen. - Vagy „Mavi Maui Luau”-ja.
Ja.
Majd nyáron, mert nyáron született…
Mit gondolsz, Mav?
Kommunikálni is nagyon jól tud.
Megérteti magát velünk.
Sétálni akarsz, Mavi?
Rendben.
Megmondja, mi nem tetszik, mit akar. Megkérdi: „Idemehetek?” Vagy…
Vagy tudod, „Beakadt a pórázom.”
A nyávogásával tudtunkra adja.
Szerintem megtanított minket a nyelvére.
Aztán egy reggel azt mondta, baj van. Nagyon elcsendesedett.
Nagyon hirtelen történt.
Egy reggel felébredtünk.
Nem volt az ágyban. Még a szobában sem volt.
Végül a legtávolabbi sarokban, a szekrényben találtam meg.
Nem tudom leírni. Mintha drogozott volna, vagy részeg lenne.
Próbált járni, és nem tudta mozgatni a lábát.
Leesett, megpróbált felkelni, és megint leesett.
Ahogy a fapadlóra ért, a lába szétszaladtak, és leesett.
Rögtön tudtuk, hogy baj van.
Kayla nyomban telefonálgatni kezdett,
és találtunk egy állatorvost, aki azonnal tudott fogadni.
Szóval elmentünk hozzá.
Beültünk a kocsiba. A táskájába tettem.
És kezdett elmenni. Kezdett elhagyni minket.
Mintha elhagyta volna a tudata, a teste elernyedt,
mintha be lett volna nyugtatózva.
Egyszerűen kész volt.
Végre beértünk az állatkórházba,
és bevitték, hogy vizsgálatokat végezzenek rajta.
Egyiket a másik után.
Mindenre azt mondták: „Nem tudjuk, mi az. Folytatjuk.”
Éjfél felé azt mondták:
„Bent tartjuk éjszakára, hogy megfigyelhessük.”
Mondtam, hogy: „Nem szereti, ha nincs velünk, nem jó neki.”
Eldöntöttem: „Nem, hazavisszük.”
Egyáltalán nem zárhattuk ki, hogy elhagy minket.
Nem tudtuk elképzelni az életet nélküle. Családtag volt.
Ez a kis srác rabul ejtette a szívemet.
Egy kis idő múlva hányni kezdett,
és mi azt gondoltuk: „Istenem, ez szörnyű. A tünetek súlyosbodnak.”
Végül kiderült, hogy talált egy horgászcsalit,
amin volt valami bevonat,
és az hatott így az idegrendszerére.
Álmos fiú. Gyere ide, te kis álmos!
Ez volt az egyik legfélelmetesebb élményem Mavival.
Ez az!
Te kis álmos!
Rá kellett jönnöm, mennyire szerencsések vagyunk.
Igen, nagyon egyedi.
Mavi épp a hűtőn szundikált. Éppen…
Megkapta a szülinapos kendőjét.
Beleteszem a székbe. Talán nyugton marad.
Istenem, de csinos srác! Már kétéves, ugye?
- Kétéves! Pontosan kettő. - Igen, ma lett kétéves.
Boldog szülinapot!
Neked, aki annyi új kalandot hoztál.
Csirió!
Bonjour!
Boldog szülinapot!
Megkaptátok az ajándékomat?
- Ez a te csomagod? - Igen.
Egy doboz, ugye? Egy dobozt küldtél?
Doki!
Drew küldött egy vécére szoktató szettet.
Mavi a dobozt imádja. Ez veszélyes zóna, picim.
Mavi kedvence a doboz, persze.
A macskák imádják a dobozokat.
Van egy másfél méteres Maverickünk.
Szerintem el fog aludni.
Dan, ugorj be, mielőtt Mavi elalszik.
Boldog szülinapot, Mavi!
Türelmetlenül várom, milyen új sportokra tanítjátok meg.
Tűzkarikán átugrálni, és…
szaltózni, és nem is tudom, korcsolyázni.
Boldog szülinapot, Mavi! Csirió!
Egészségedre!
- A korcsolyára! - Csirió!
Szóval megtanult ugrani.
Ma bemutatja a vendégeink előtt.
Átugrik egyik deszkáról a másikra.
Kayla tanította be a trükköket, én a szörfözést.
Nem szereted, ugye?
- Imádlak titeket, srácok! - Mi is szeretünk!
Csirió! Boldog szülinapot!
- Sziasztok, srácok! - Viszlát!
- Hamarosan találkozunk.
Szia, Vaida!
Sziasztok!
Hamarosan találkozunk.
Sziasztok! Szia, nagyi!
Szia, anya és apa!
- Rendben. - Gyerünk!
- Jó látni titeket! - Titeket is.
- És mindenkit. - Egészséget!
- Ross! - Egész délután itt voltam.
És a csirkék?
- Itt vannak. - Őket akarjuk.
Ők voltak azok a csibék.
Kicsiket akartam, akikkel játszhatok a tenyeremben.
Sajnos gyorsan felnőttek.
Hol van a szülinapos?
Mavi túlélte.
Nem tudjuk, hogy a régi önmaga-e, de hamarosan kiderül.
Oké, kezdjük!
És itt jön!
Tudja, mit csinál.
Kezdenek felsorakozni.
Elég nagy ugrás lesz.
És ideért. Ugrik!
- Igen! - Oké, ez tapsot érdemel.
Gyönyörű volt.
Szent ég, Mavi!
Most nagyon büszke magára.
Pompás!
Igen!
Szent ég, Mavi!
Hosszú születésnapod volt. Még nincs vége.
Mehet?
Boldog szülinapot
Boldog szülinapot, kedves Maverick
Boldog szülinapot
Rendben.
Szép volt, ügyes voltál.
- Boldog szülinapot, Maverick! - Nagy voltál!
Ez tonhal?
Sosem gondoltam volna, hogy egy cica része lesz az életemnek,
mégpedig ilyen hatalmas része.
És a tudat, hogy a születésnapjára kis híján nem került sor,
igazán különlegessé tette a napot.
Vízen akartuk ünnepelni a szülinapját és a felépülését,
hogy kibontakozhasson a szörfös énje.
Sokan bizonyára azt hiszik, őrültek vagyunk,
de nekik csak annyit mondok, hogy sosem voltunk ilyen boldogok.
A feliratot fordította: Györfi Rita