FALLBROOK, KALIFORNIE
- Tam dole. - Ahoj.
- Ahoj, jak se máte?
Ahoj!
- Jo! - Ahoj!
Lysý zadeček.
Všechny vás zdravím. Je super, že jste tady.
Božínku. Je to šílené.
Někteří jste v kočičí komunitě noví, tak se prosím postupně představte,
aby všichni věděli, s kým si volají.
Já jsem Stacy a tohle je Bonaparte.
Zdravím!
Tohle je Mersha.
Tohle je Lynx. Zrovna odpočívá.
- Ahoj, Lynxie! - Ahoj!
Ahoj!
Tohle je Mavi. Pozdrav kamarády.
Mavi je jedinečný.
Je výjimečný. Je to víc než jen domácí mazlíček.
Ahoj, Mave!
MAVIHO MÁMA
Je pro mě těžké to popsat slovy, protože je to něco výjimečného.
Dělá mi emocionální podporu, spousta lidí má za tímhle účelem psy.
Hola.
Díky Instagramu a kočičí komunitě jsem zjistila, jak je to rozšířená věc.
Chtěla jsem se zeptat na váš názor.
Nevím, jestli to víte, ale příští měsíc má Maverick narozeniny.
- Hurá! Oslava! - Budou mu dva?
Ano, přesně tak.
Hele, Kaylo, už je skoro připravený.
Jé, koukejte.
Vypadáš roztomile, Mersho.
Kdybyste mi před dvěma roky řekli, že budu plánovat narozeniny své kočky,
řekla bych, že jste se zbláznili, ale je to tak.
Můžeme udělat rybí koláčky.
Super nápad. Už jsi je někdy dělala?
Ne.
Myslím, že by bylo fajn být v kostýmech,
ale na veřejnosti.
- Aha! - A natočit video.
Můžeme udělat krabicovou párty.
- To by bylo roztomilé. - Jo.
- To je bezvadné. - Že jo?
Můžeme tomu říkat… Kdo to řekl? Ostrov kočičích surfařů. Roztomilé.
- To bude zábava. - Skvělý nápad.
Paráda!
Kaylo, těším se na tvé video z vodního tréninku.
Z toho jsme nadšení.
Spousta lidí si myslí, že kočky jen sedí doma a nic nedělají.
Ale něco vám řeknu, Mavi zvládá parádní kousky.
PŮVODNÍ DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
Původně jsem…
Nevím, jak to měl on, ale já jsem vlastně děti nikdy nechtěla.
Ale zároveň nikdy neříkej nikdy.
Ahoj, Mavi.
Mně osobně přišlo, že to není můj osud.
Jestli jsem myslel, že budu otcem?
MAVIHO TÁTA
No…
Nevzpomínám si, že bych o tom někdy takhle uvažoval.
Když se Nick nastěhoval,
tak nejenže neměl kočku, ale nikdy neměl žádného mazlíčka.
Za měsíc si ho kocour získal.
- Ahoj, kamaráde. - Jejda.
Připraven? Projedeš se výtahem.
Podej mi to prosím.
Ahoj, kámo.
Dělám to správně?
Jo? Taky něco dostaneš, neboj.
Mám hlad.
Jo, já taky.
Chceš tu druhou cibuli nakrájet nadrobno?
Ne. A můžeš si to sundat, když už nebudeš krájet cibuli.
Maverick si vlastně vybral nás.
Je to na dlouhé vyprávění, ale…
Můj bratr si pořídil bengálskou kočku,
který byla jiná než ostatní kočky, co jsme kdy měli.
A ta pak měla koťata.
Chtěla jsem jim v L. A. najít domov.
Jejich možní rodiče se na ně měli přijet podívat.
Jedno z těch koťat, Maverick, trošku kulhalo.
Tak jsem ho brávala na ruce a všude jsem ho s sebou nosila.
S Nickem jsme často vtipkovali, že to kulhání jen předstírá,
protože s námi chtěl zůstat.
Začala jsem ho nosit v kapse v mikině, ze které vykukovala jeho hlavička.
Už od začátku jsme byli propojení.
Od mých sedmi jsme vždy měli nějakou kočku.
Jako malá jsem měla kočku jménem Pizza.
Byla to protivná kočka.
Chvilku byla vevnitř, chvilku venku, ale kousala a tak. I tak jsme ji milovali.
A pak jsem měla Sashu, když…
Když jsem dosáhla dospělosti, bylo mi 18 nebo 19.
Ve 20 jsem dostala Titten.
Tu jsem měla celý dospělý život, než umřela.
Celý svůj dospělý život se potýkám s depresí.
Začalo to, když mi bylo 16 nebo 17.
Nevěděla jsem, co je to za pocity, zpočátku to tedy pro mě bylo hodně cizí.
V mé rodině je to dost rozšířené.
Loni, v prosinci 2019, si moje sestřenice vzala život.
Můj otec si vzal život.
Takže strašně dlouho bylo pro mě obtížné o tomhle mluvit.
Jen jsem věděla, že mám v životě chvíle, kdy je všechno temné.
Představuju si to jako jízdu na vlně, někdy je příliv a někdy odliv.
Když na tyto chvíle mám Mavericka,
je pak mnohem snazší to přežít.
Pak se ty těžké časy zkracují. A snad…
se ty dobré prodlužují.
Já osobně mám Mavericka jako zvíře pro emocionální podporu,
protože je skvělé brát ho s sebou při cestování.
Je to nezbytné pro dušení zdraví.
Neměli bychom rozlišovat, jestli jde o kočku, nebo psa.
Obojí by mělo být možné.
Nepřeháním, když říkám, že se mnou chodí všude. Úplně všude.
Když jdeme nakoupit někam, kam nesmí,
jeden z nás s ním zůstane v autě.
Ale jinak jsme si nastavili život tak,
že když jedeme něco nakoupit, chodíme tam, kde můžou i zvířata,
ať ho můžeme vzít taky.
- No tak! - Když se hodně naštve…
Pokud musíme s Kaylou odejít, skočí na kolo a rychle v něm běhá.
Takhle vyjadřuje: „Hej, vezměte mě s sebou!“
Při odchodu to pak slyšíme.
Začala jsem ho s sebou brát v tašce a on se choval, jako by byl na balkóně.
Vyndal přední tlapky, vykoukl a všechno kontroloval.
Od osmi týdnů je zvyklý na postroj.
První den s postrojem jsme ho nechali se s ním sžít.
Druhý den ho měl dalších šest hodin.
To už si v něm hrál i spal. Bylo to pro něj jako druhá kůže.
Zapomněl, že ho vůbec nosí.
A třetí den jsme ho vzali ven.
To dáš, Mavi.
To dáš.
Měl na sobě postroj
a byli jsme na Melrose Boulevard v naší oblíbené kavárně.
Seděli jsme na terase, popíjeli jsme kávu a on z toho postroje vycouval.
Začal couvat, sundal si ho přes hlavu
a pak tam stál bez ničeho, okolo svištěla auta.
Tak jsem ho sebrala, srdce mi bušilo ostošest.
To nás motivovalo k vytvoření vlastních postrojů.
Připraven, broučku? Který si chceš vzít?
Tenhle?
Fialový?
Třpytivý.
Tak jo, strč tam zadek.
Hodnej. Sedni si.
Tak jo.
Je to ze 76 % Syrah.
Bude to takové kořeněné…
Lidé reagují velice divně.
Někdo řekne: „Panebože, to je kočka?“
Na to vždycky říkám: „Ne, je to pes. Jen vypadá trošku jinak.“
No tak, broučku.
Ahoj, fešáku.
Ahoj, babi.
- Jak se máš? - Chybíš mi.
Vy mi taky.
Rád vás vidím. Máme zvláštního hosta.
Opravdu?
Jo, je to…
Čtyřnohý kamarád, že?
Čtyřnohý host. Včera v bazénu mu to šlo.
Vyrostl jsem v Newcastlu v Anglii.
Je to hned pod Skotskem na severovýchodním pobřeží.
Do Ameriky jsem přišel na konci puberty.
Wakeboarding.
Díky sportu jménem wakeboarding
jsem v Americe zůstal a stal se tu občanem.
Maverickovi bylo 10 nebo 12 týdnů.
Navštívili jsme mé rodiče na Floridě a šli jsme se projít na pláž.
Byli jsme na pláži a tam byla mělká voda.
Chtěl se dostat z jedné strany na druhou,
protože tam rostly mangrovníky, tak tou vodou prostě prošel.
Bylo to na něj hluboké, nemohli jsme tomu uvěřit.
Vypadal jako malý jaguár.
Šel k těm mangrovníkům, vodu měl až po krk,
měl ji i na zádech, pak na druhé straně vylezl,
oklepal se a pokračoval.
Kočkám bengálským voda nevadí tolik jako obyčejným kočkám domácím.
Šli jsme po maličkých krůčcích, abychom ho navykli na vodu.
A aby to pro něj bylo pozitivní. A on si zvykl hned.
A Nick řekl: „Naučím ho surfovat.“
Začal s ním surfovat.
Vytáhl jsem prkno a dal jsem ho do domu.
Byl hrozně maličký.
Běhal a šplhal po tom prkně, navykl si na něj.
Pak jsem to prkno dal na židli, takže z něj byla taková houpačka.
A potom, co si s ním hrál doma, jsem řekl:
„Víš co? Vezmeme ho do bazénu a uvidíme.“
A když jsme pak šli na jezero v Orlandu na Floridě,
na paddleboardu, tak nás hrozně překvapil.
S Kaylou jsme byli na jezeře. Ona na kajaku, já na paddleboardu.
A Marevick skočil do jezera.
Rozhodně jsem zpanikařila.
Bála jsem se. „Bude vědět, jak plavat?“
Kayla byla tak šest metrů daleko
a on k ní přeplaval, skočil k ní na kajak a tam uschl.
A my na to: „Páni, to bylo šílené.“
Po tomhle jsem si říkal:
„Možná potřebuje chytit vlnu. Chci ho vzít surfovat.“
Chtěl jsem ho vzít, až budou maličké vlny, možná tak 15 centimetrů.
A taky jsme to udělali.
Svou první vlnu chytil v Malibu.
Napadlo mě: „Ten kocour je výjimečný.“
Možná to pochytil ode mě, kdoví.
To, v čem jako bengálská kočka vyniká,
je jeho úroveň energie.
Bengálské kočky jsem předtím vůbec neznal.
Vznikly křížením kočky domácí a divoké kočky bengálské.
Bengálská kočka F1 je první generací bengálských koček.
Pak se ty geny dále ředí.
Takže F2 je o generaci dál, pak je F3.
Čím blíže jsou zdroji, tím bouřlivější můžou být.
Je to extrémně náročné zvíře,
takže to není plemeno pro každého.
Pokud se jim dostatečně nevěnujete,
začnou se psychicky odchylovat
a mohou pak mít problémy s agresivitou.
Bengálské kočky musí běhat. Ať už doma na kole…
nebo venku.
Mají spoustu energie.
Hodnej!
Rády zkoumají okolí.
Znám smutné příběhy o bengálských kočkách, které si lidi pořídili kvůli vzhledu
a kvůli tomu, že jsou drahé.
Lidi si myslí, že když je budou mít, tak jim to přidá na prestiži.
Nebo jim to přijde jako dobrý nápad. A pak se tomu zvířeti dostatečně nevěnují.
Uběhne šest měsíců a řeknou: „Moje kočka je rozbitá.
Čůrá do rohu, kouše a škrábe.“
Tihle lidi mě hrozně frustrují,
protože to zavinili tím, že to zvíře zanedbali.
Spousta bengálských koček se vrací zpět a končí v útulcích.
A je velice obtížné odnaučit je tyhle zažité návyky.
Není to dobré zvíře, pokud nemáte moc času.
Hodnej.
Mave, tenhle. Má tvůj povrch.
Tenhle, Mave.
Staré známé prkno.
Chceš se na nich projet?
Které prkno chceš? Snaží se vyčmuchat, které si vzít.
Co to máš v puse?
- Panebože. - Co to je?
- Mrtvá myš. Nebo živá. Nevím. - Živá. Teď ji chytil.
Mavi. Když ho zvedneš, pustí ji.
Nejde to.
Potřebuje vodítko.
Broučku, nemůžeš jíst myši.
Musí ji pustit a nechat utéct.
Nechci, aby mu bylo špatně. Tohle nedělej.
- Musí ji pustit. - Udělej to ty.
Pusť ji.
Mavi.
- Tohle udělal prvně. - Bojím se…
To je ono. Nech ji být.
Promiň, Mave.
- Utíkej. - Budeš se na mě teď zlobit.
Promiň, broučku.
Ne! Můžeš se jí zbavit?
- Jasně. - Ale ne rukama.
- Tak čím? - Co mám dělat?
- Zvednu ji. - Udusí se.
- Promiň. Je pryč? - Seženem lepší jídlo.
- Jo, je pryč. - Nenajde ji?
- Ne! - Dobře.
Hodnej, Mave.
Pojď si vybrat prkno.
Ne myš.
- Co jsi s ní udělal? - Utekla.
- Hrála mrtvou. - Ona přežila?
- Jo. - Prima.
Když jsme se přestěhovali z města na venkov,
došlo nám, že je to dobrá příležitost pořídit si slepice.
Už odmalička jsem vyrůstala obklopená zvířaty,
takže je pro mě důležité, že i Mavi je má rád.
Jsou hodní.
Ashwagandhu jsem nosila v dlani.
Teď už je velká, takže už si s ní člověk nemůže moc hrát,
ale pořád ji můžu vzít do rukou a jí se to líbí.
Naše slepice se jmenují Minooka, Ashwagandha a Drogen.
Zná je od jejich narození.
Tehdy bývali v koupelně a každý den…
za nimi chodil a nejdřív se na ně koukal přes klec.
Nakonec mu kuřátka jezdila na zádech.
A to si nedělám legraci.
A teď mají takový sourozenecký vztah.
Tak jo.
Hodnej, Mave. Tohle je tvá sestřička.
Nevím, jestli vidí, že to jsou slepice,
nebo si myslí, že to jsou kočky nebo co.
Mavi.
Chtěli jsme pár nových přírůstků do rodiny.
Tyhle jsou trošku…
- Divošky, co? - Přesně.
Budeme muset Maviho znovu aklimatizovat,
ale snad si svůj trénink pamatuje,
protože kočka je predátor a kuře je kořist.
Proto je musíme dát dohromady v kontrolovaném prostředí.
Ahoj.
- Má strach. - To nic.
Mav dostal strach.
Chtěli jsme, aby na oslavě druhých narozenin ukázal, co umí na vodě.
Je si na prkně jistý. Zvládá na něj skočit.
Nemá strach z toho se plavit samotný.
Hodnej.
Připraven?
- Zvládl to! - Hodnej!
Když si zvykne na rychlou plavbu na prkně,
pomůže mu to se sebevědomím.
Maverick je ve znamení Lva. Narozeniny má 18. srpna.
Loni měl narozeniny ve stylu kočičí verze festivalu Burning Man.
Bylo to roztomilé, koukněte na ten hashtag.
Letos budeme muset vymyslet ještě něco lepšího.
Napadlo mě…
Filmová hvězda může být moc těžké téma.
Jasně.
Musíme vymyslet, jak… Nevím.
- Jak překonat loňské téma? - No jo.
Mně se vždycky líbily takové ty velice extravagantní věci.
- Diamanty a… - Jasně.
- Umělé kožešiny. - Jo.
- Čekal bych… - Nebo Luau jako na Maui.
- Jo. - „Maviho Luau z Maui“.
Jo.
V létě. Narozeniny má v létě, takže…
Co myslíš ty, Mave?
Umí komunikovat na jiné úrovni.
Umí nám říct, co chce.
Potřebuješ ven, Mavi?
Tak jo.
Umí říct: „Tohle nechci,“ nebo: „Tohle chci.“
Nebo: „Můžu jít sem?“
„Někde se mi zaháklo vodítko.“
Dá nám vědět svým hlasem.
Naučil nás svůj jazyk.
Jednou ráno nám řekl, že se něco děje.
Úplně ztichl.
Přišlo to úplně zničehonic.
Jednou ráno jsme se vzbudili.
Nebyl v posteli. Nebyl ani v ložnici.
Nakonec jsem ho našel zalezlého vzadu ve šatníku.
Nevím, jak to vysvětlit. Vypadal, že je zfetovaný nebo opilý.
Snažil se chodit, ale nohy ho neposlouchaly.
Spadl, pokusil se vstát a zase spadl.
A když došel k parketám, rozjely se mu nohy a spadl.
Hned jsme věděli, že se něco děje.
Kayla hned vzala telefon,
zavolala veterináři, který řekl, ať okamžitě přijdeme,
takže jsme hned vyrazili.
Nastupovala jsem do auta. Měla jsem ho v tašce.
A on začal odcházet, začal nás opouštět.
Začal upadat do bezvědomí, jeho tělo ochablo,
úplně jako by dostal sedativa.
Byl v bezvědomí.
Pak jsme se dostali na veterinu
a oni si ho vzali na testy.
Dělali jeden test za druhým.
A řekli nám: „Nevíme, co mu je. Zkusíme další testy.“
Skoro o půlnoci nám řekli:
„Chceme si ho tu nechat přes noc na pozorování.“
Řekla jsem jim: „Ne, bez nás mu není dobře, bez nás není šťastný.“
Řekla jsem: „Ne, vezmeme si ho domů.“
Rozhodně bylo možné, že nás opustí.
Život bez něj si neumíme představit. Je to rodina.
Ten prcek si mě úplně získal.
Po nějaké době začal zvracet.
A nás napadlo: „Bože, to je hrůza. Zhoršuje se to.“
VŠE NEJLEPŠÍ
Ukázalo se, že našel rybářskou nástrahu, která na sobě měla nějaký nátěr,
který ovlivnil jeho nervovou soustavu.
O TÝDEN POZDĚJI
Pojď sem, ty ospalče.
To byl jeden z nejděsivějších zážitků, co s Mavim mám.
To je ono.
Ospalče.
Musím si uvědomit, že jsme opravdu požehnaní.
Jo, je jedinečný.
Mavi spal na lednici. Má…
Má na sobě svůj narozeninový šátek.
Dám ho do jeho židle. Snad se zklidní.
Božínku, to je fešák. Jsou mu dva, že?
- Jo, zrovna dnes jsou mu dva. - Dnes jsou mu dva.
Všechno nejlepší!
Na toho, kdo změnil náš dobrodružný život.
Na zdraví!
Bonjour.
- Vše nejlepší! - Vše nejlepší!
Přišel vám ode mě dárek pro něj?
- Je tohle tvůj balíček? - Jo.
Krabici? Pořídil jsi mu krabici?
Jejda mane!
Drew poslal sadu na trénink na záchod.
Mavimu se ta krabice líbí. Ale pozor, broučku.
Mavimu se samozřejmě nejvíc líbí ta krabice.
Kočky prostě krabice milují.
Máme metr a půl vysokého Mavericka.
Vypadá to, že se mu chce spát. Dane, rychle, než Mavi usne.
Všechno nejlepší, Mavi.
Nemůžu se dočkat na nové sporty, které toho kocoura naučíte.
Skákání přes ohnivé kruhy.
Salta vzad. A nevím. Bruslení.
Vše nejlepší, Mavi. Na zdraví!
- Na zdraví! - Na zdraví, Dane.
- Na bruslení! - Na bruslení!
Učí se skákat.
Hostům, co přijdou, to dneska ukáže.
Bude skákat z prkna na prkno.
To ho naučila Kayla. A já ho naučil surfovat.
To se ti nelíbí, co?
- Mám vás moc ráda. - Tak jo! My vás taky!
Tak jo! Vše nejlepší!
- Mějte se. - Ahoj.
- Brzy osobně na viděnou.
Ahoj, Vaido.
- Ahoj. - Ahoj.
Brzy na viděnou.
Ahoj. Ahoj, babi.
Ahoj, mami a tati.
- Tak jo. - Pojď.
- Rád vás vidím. - Nápodobně.
- Vás všechny. - Na zdraví!
- Rossi! - Jsem tu celé odpoledne.
Kde máte kuřátka?
Aha, tady jste!
To byli ti maličcí.
Čekala jsem kuřátka, se kterými si budu moct hrát.
Ne, hrozně rychle vyrostli.
Kde máme oslavence?
Mavi to zvládl.
Nevíme, jestli je pořád sám sebou, ale to teď zjistíme.
- Jdeme na to. - Jde na to.
Ví, co a jak.
Musí si to připravit.
To je velký skok.
A už jde na to!
- Jo! - To si zaslouží potlesk.
To bylo skvělé.
Ty bláho, Mavi!
Je na sebe velice pyšný.
Pašák.
To je ono!
Ty bláho, Mavi!
Máš dlouhý narozeninový den. A ještě neskončil.
Můžeme?
Hodně štěstí, zdraví!
Hodně štěstí, milý Mavi!
Hodně štěstí, zdraví!
Tak jo.
Skvělá práce, jsi pašák.
- Vše nejlepší, Mavericku! - Pašák.
To je tuňák?
To, že mi vstoupí do života, jsem nečekal.
A teď je ohromnou součástí mého života.
Vědomí, že jeho narozeniny se skoro nekonaly,
tomu přidalo na výjimečnosti.
Chtěli jsme jeho narozeniny a uzdravení oslavit na vlnách,
kde ukáže svého vnitřního surfaře.
Spousta lidí si asi myslí, že jsme blázni,
ale takovým lidem bych řekla, že si užíváme života.
Překlad titulků: Lukáš Gurník