‎Se spune adesea
‎că japonezii consideră pisicile ‎niște creaturi speciale.
‎Pisica „Maneki-neko”, de exemplu,
‎e considerată un semn bun.
‎Nu știu dacă le poți numi ‎mesageri ai spiritelor…
‎dar cred că sunt atractive ‎pentru sensibilitatea japoneză.
‎Eu, personal,
‎cred că pisicile sunt purtătoarele ‎unor „mesaje misterioase”.
‎De fapt, într-o perioadă ‎când nu-mi era foarte bine
‎și în care nu găseam răspunsuri,
‎decizia de a realiza ‎aceste creații artistice cu pisici
‎mi-a dat posibilitatea...
‎să-mi depășesc limitele imaginației,
‎și mi-a deschis viața ‎spre noi oportunități.
‎Mă uimește rezultatul.
‎N-am visat niciodată ‎că pot fi atât de fericită.
‎UN SERIAL DOCUMENTAR ORIGINAL NETFLIX
‎În copilărie, eram mereu absorbită ‎în diverse activități.
‎Nu cred că eram genul cooperant.
‎Stăteam într-un loc și făceam acel lucru ‎până mă opreai.
‎În școala primară,
‎am desenat un fundal ‎pentru un spectacol școlar.
‎M-am implicat atât de mult, ‎încât am rămas după ore.
‎Am stat la școală după ore ‎doar ca să continui să desenez.
‎Îmi place mult să desenez.
‎Artistul pe care-l admir cel mai mult ‎este Picasso.
‎Se poate spune ‎că avea o tehnică extraordinară.
‎Și, deși va părea un clișeu,
‎când sunt întrebată ‎ce-mi place la Picasso,
‎răspund mereu: „pasiunea lui”.
‎Denumirea Wakuneko este compusă
‎din cuvintele japoneze ‎waku‎, adică ramă ‎și ‎neko‎, adică pisică.
‎Împreună, înseamnă „pisică în ramă”.
‎Am avut diverse idei pentru denumire,
‎dar Wakuneco mi s-a părut ușor de reținut.
‎Am descoperit procesul de împâslire ‎când am vrut să fac tiv unei fuste.
‎Am mers la un magazin de artizanat ‎să cumpăr materiale.
‎Așa am dat peste pâslă.
‎Nu știam ce ușor se poate crea artă cu ea,
‎așa că m-a prins de la început.
‎Am trei pisici: Shima, Fuku-chan și Guri.
‎Toate sunt pisici salvate.
‎De câte ori mă simt epuizată,
‎prezența lor mă relaxează.
‎Când am început să lucrez prin împâslire, ‎eram deja îndrăgostit de ele.
‎Făcusem desene în tot acest timp,
‎inclusiv multe portrete,
‎și m-am gândit: „Ce-ar fi ‎să fac sculpturi din pâslă după ele?”
‎Așa am ajuns să fac portrete 3D de pisici.
‎Iată o fotografie a lui Miyu, ‎o pisică din rasa Albastră de Rusia.
‎Pisica asta trăiește, nu?
‎Deci, procesul tău creativ ‎va fi altfel decât de obicei.
‎Cum vei proceda?
‎Am cunoscut-o pe Sachi de la Wakuneco ‎când aveam propriul meu canal de YouTube.
‎Le arătam oamenilor ‎cum să-și creeze conținut video.
‎Sachi mi-a trimis niște clipuri ‎și m-a întrebat dacă aș fi interesat
‎să filmez conținut pentru ea.
‎Când i-am văzut lucrările, m-am gândit:
‎„E foarte tare! ‎Lumea trebuie să vadă asta.”
‎Pe aici?
‎- E bine. ‎- Bine, începem.
‎Primul film făcut împreună a avut ‎peste 1.000.000 de vizualizări.
‎Am înțeles că eram pe drumul cel bun.
‎Ne-am gândit că avem un produs bun.
‎Numărul urmăritorilor a crescut constant
‎și am primit tot mai multe cereri ‎să fac rame cu pisici de-ale oamenilor,
‎înainte să ajung unde sunt acum.
‎Până de curând, făcusem mai ales pisici ‎care au murit și au plecat în rai.
‎Dar cu această ocazie,
‎o să întâlnesc pisica ‎cu chipul căreia voi crea sculptura.
‎Desigur, abia aștept ‎să-l cunosc pe proprietar,
‎dar s-o cunosc pe Miyu ‎și să aflu ce fel de pisică e
‎e și mai palpitant.
‎Cu Miyu alături de mine
‎e ca și cum aș avea un copil și un frate,
‎dar și un prieten lângă mine.
‎Uneori, e foarte afectuoasă, ca un iubit.
‎Avem o relație amuzantă.
‎Sincer vorbind,
‎familia mea nu agrea animalele,
‎și n-am avut voie ‎să avem animale de companie.
‎Când am plecat din casa părinților ‎la facultate,
‎am decis să o primesc pe Miyu.
‎Suntem nedespărțite de atunci.
‎- Sunt de la Wakuneco. ‎- Bună! Mă bucur să te cunosc.
‎Asemenea.
‎E o zi foarte fericită. ‎Îți mulțumesc că ai venit.
‎Miyu e drăguță foc!
‎Am văzut pe YouTube ‎și pe rețelele de socializare
‎că Sachi crea opere de artă uimitoare.
‎În clipul pe care l-am văzut, ‎aplica mustățile.
‎Se pare că, în acea scenă, ‎erau chiar mustățile acelei pisici.
‎Se vede cât de mult iubește ‎pisicile pe care le folosește ca modele.
‎Ne-am zis că ne-ar plăcea ‎ca Wakuneco s-o imortalizeze pe Miyu.
‎Zice că ești drăguță, Miyu. Îți place?
‎Mă emoționez.
‎E foarte drăguță.
‎Miyu are zece ani ‎și va face unsprezece în curând.
‎Nu întinerește. ‎Nu se știe când ne va părăsi.
‎Când ne gândim la asta, ne întristăm.
‎Acum ești model, Miyu?
‎Ce drăguț!
‎De vreme ce vom avea sculptura ‎cât Miyu e încă aici,
‎ideea că spiritul lui Miyu ar putea trece
‎în obiectul de artă după ce ne va părăsi,
‎îmi calmează anxietatea ‎dată de gândul că ea ne va părăsi.
‎Pot să verific culoarea, te rog?
‎Am ținut părul strâns când am periat-o.
‎Am făcut o bilă din el.
‎Uimitor!
‎- E foarte util, mulțumesc. ‎- Chiar e? E grozav.
‎E mereu atât de calmă?
‎A fost mereu o pisică calmă, da.
‎Dacă ar trebui să alegi o culoare ‎pentru ochii ei,
‎ce culoare ai zice
‎că au ochii ei?
‎Aș zice galben-verzui.
‎Galben-verzui.
‎Gândurile proprietarului
‎sunt importante pentru această lucrare.
‎Așa că le pun proprietarilor
‎multe întrebări despre pisică.
‎Apoi combin ceea ce am auzit ‎cu propriile mele impresii de la întâlnire
‎pentru a crea piesa finală.
‎Aceasta e o poză făcută azi.
‎Dau un ton mai neutru culorii ‎și apoi imprim imaginea.
‎E ușor să greșești culorile ‎când faci acest tip de lucrare.
‎Există griuri roșiatice ‎și griuri care bat spre albastru,
‎așa că e important ‎să am aceste poze ca referință,
‎să văd ce culoare se potrivește mai bine.
‎Adevărul e că îi admir pe artiștii
‎care se pot exprima în mod abstract.
‎Picasso, de exemplu, era adeptul
‎creării unui întreg univers din nimic.
‎Din păcate, nu mă pricep la asta.
‎Orice aș crea, va fi mereu ceva concret.
‎Sinceră să fiu, aveam un mare complex ‎fiindcă arta mea era din zona concretului.
‎Da, mulțumesc.
‎Te înțeleg.
‎Nu văd nimic.
‎Bine.
‎Miyu, care va fi model ‎pentru această piesă,
‎are blana de o singură culoare, ‎fără variații.
‎Poate că vă imaginați
‎că blana cu gradații complexe ‎e mult mai greu de replicat.
‎De fapt, și blana cu o singură nuanță ‎e foarte greu de replicat.
‎Dacă folosești o singură nuanță de gri, ‎va arăta ca o jucărie împăiată.
‎Deci trebuie să ai grijă ‎să nu folosești în exces o singură nuanță.
‎Apoi trebuie să evaluezi gradațiile.
‎E un aspect foarte important.
‎- Cred că asta e. ‎- Așa.
‎- Ți-am văzut clipurile online. ‎- Da?
‎L-am văzut pe cel în care ai făcut ochii ‎și am fost uluită.
‎Serios? Știai cine sunt? E uimitor!
‎Abia aștept să-ți văd următorul clip.
‎- Mulțumesc. ‎- Mulțumesc.
‎Am cunoscut-o pe Sachi de la Wakuneco
‎la o școală de arte ‎la care lucram amândoi.
‎M-a rugat să fac ramele ‎pentru obiectele ei de artă.
‎Pe atunci, nu știam că ea face artă 3D.
‎În principal, se ocupa de desenat.
‎Dar mi s-a părut interesant, ‎așa că m-am pus pe treabă.
‎Bună, Tada.
‎- Bună! ‎- Salut!
‎- A trecut ceva vreme. ‎- Da.
‎A fost greu să o fac atât de mare.
‎Cred că ar fi mai bine ‎să nu faci ramele așa de mari.
‎Lățimea ramei
‎pe care mi-ai făcut-o ultima dată ‎a fost perfectă,
‎dar adâncimea era puțin cam mare.
‎Mă gândeam să faci adâncimea
‎la fel ca lățimea lemnului.
‎Ceva între asta și cealaltă?
‎Nu vreau să compromit ideea ‎la care mă gândesc,
‎ci să o completez.
‎Sachi nu ezită să-mi spună ce-i place
‎și are o viziune foarte clară,
‎iar asta îmi face treaba mai ușoară.
‎Opera mea de artă începe întotdeauna ‎cu un model desenat
‎al pisicii care e subiectul.
‎Voi desena cu grijă fața pisicii
‎pentru a-mi reda viziunea de la început.
‎Dacă viziunea nu e clară de la început,
‎și ajungi la jumătatea procesului
‎și realizezi că ai greșit ceva,
‎corectarea greșelii ‎va fi extrem de complicată.
‎E foarte important să lucrezi cu grijă.
‎Desigur, cel mai important e ‎ca piesa să arate ca pisica model.
‎Îmi place să adaug o notă personală ‎de drăgălășenie
‎unei pisici iubite,
‎care e deja cea mai drăguță din lume ‎pentru proprietar.
‎Gu-chan.
‎Ești foarte drăguță.
‎La ce te-ai gândit în ultima vreme?
‎Stai la soare?
‎Alo ?
‎Vezi parcul din fața ta?
‎Mersi că ai venit.
‎- E uimitor! ‎- Nu-i așa?
‎- Facem o poză? ‎- Da.
‎Stai.
‎Grozav!
‎La universitate, ‎cred că era un curs de artă,
‎profesorul ne-a întrebat ‎dacă ne dorim ceva.
‎Toți vorbeau de vacanțe ‎și de întâlniri cu vedete.
‎Sachi a spus: „Îmi doresc să am talent.”
‎Atunci m-am gândit: „E diferită.”
‎În sens bun, desigur.
‎„Țintește sus.”
‎Așa ziceam când eram studente.
‎dintre urmăritorii mei, 80% sunt femei.
‎Mă bucur că mă urmăresc, desigur,
‎cred că femeilor le place munca mea ‎fiindcă intră în categoria păpușilor.
‎Cred că bărbații nu prea știu ‎ce sentimente să aibă față de asta.
‎Mă gândesc adesea ‎că, dacă aș depăși ideea că fac păpuși
‎și m-aș îndrepta mai mult ‎către sculptură sau artă,
‎atunci ar fi bine.
‎După ce vei fi mulțumită ‎de cele realizate cu Wakuneco,
‎vei găsi o nouă direcție pentru tine.
‎Nu te vei ocupa doar de pisici.
‎Poate chiar vei reveni la arta 2D.
‎Ești foarte bună la desen.
‎Da, dar sinceră să fiu,
‎nu cred că a fi bun la desen
‎înseamnă prea mult în zilele noastre.
‎Mi-am aruncat aproape toate desenele.
‎Când obișnuiam să desenez,
‎mi se părea ‎că desenele mele sunt plictisitoare.
‎Simțeam că sunt într-un tunel întunecat ‎și că voi rămâne acolo pentru totdeauna.
‎Nu vedeam nicio ieșire.
‎Însă aveam pasiune.
‎Nu știam
‎să-mi înfrunt sentimentele.
‎Ce frumos e!
‎Uimitor.
‎Înainte să încep Wakuneco, ‎voiam să devin fotograf profesionist.
‎Făceam fotografii cu peisaje.
‎E foarte greu să capturezi ceva ‎care să aibă personalitate.
‎La peisaj, de exemplu,
‎zece persoane pot fotografia ‎din același punct.
‎Dacă cele zece poze ‎nu-ți dau senzații diferite,
‎niciuna nu are personalitate.
‎Am călătorit prin toată Japonia,
‎cu aparatul foto, făcând poze.
‎Am mers șase ore pe un drum foarte greu
‎ca să fotografiez un torent de munte.
‎Ca de obicei, nu eram sigură ‎care e cea mai bună abordare a pozei.
‎La o singură piesă, lucrez câteva luni.
‎Când am început să folosesc împâslirea,
‎am tras concluzia că partea ‎cea mai dificilă a pisicii sunt urechile.
‎E foarte greu să le faci să pară subțiri.
‎Dar și acea subțirime contribuie ‎la drăgălășenia lor.
‎E important să nu le tratez superficial
‎și să le fac cât mai bine.
‎Dificultatea de a construi baza ‎vine de la nevoia
‎ca forma să nu se deterioreze
‎odată cu trecerea anilor.
‎Când mă gândesc că proprietarul va dori ‎să o păstreze pentru mulți ani.
‎îmi doresc să fac tot ce pot ‎pentru a-i oferi cea mai bună lucrare.
‎Cu ochii e o problemă.
‎Chiar dacă au aceeași culoare ‎ca ochii subiectului,
‎tot nu reușesc ‎să-i transmită personalitatea.
‎E un lucru ciudat, ‎dar în același timp interesant.
‎Încerc mereu să dau impresia ‎că te uiți în ochii unei persoane dragi.
‎Deci nu e întotdeauna vorba ‎de reproduce fidel culoarea,
‎ci de a transmite propria mea impresie ‎despre aspectul ochilor.
‎În legătură cu culoarea blănii,
‎dacă privești cu atenție,
‎vezi că baza are culoare deschisă, ‎iar vârfurile sunt întunecate.
‎Blana unui animal poate avea ‎o mare varietate de culori.
‎Pentru a reda strălucirea blănii lui Miyu,
‎am făcut marginile mai deschise, ‎iar spre centru,
‎veți vedea o culoare puțin mai închisă, ‎iar trecerea e naturală.
‎Multe trebuie luate în considerare ‎când faci această muncă,
‎dar cel mai mult timp a durat ‎să-i fac ochii.
‎Am creat aspectul de Albastră de Rusia ‎relativ repede,
‎dar m-am zbătut mult ‎să-mi dau seama cum să fac
‎să nu fie doar o pisică, ‎ci să reflecte personalitatea lui Miyu.
‎Acesta a fost cel mai dificil aspect ‎al acestui proiect.
‎A trebuit să mă gândesc mult ‎la partea aceasta.
‎- Bună! ‎- Salut!
‎- Mulțumesc pentru timpul acordat. ‎- Asemenea.
‎Mi-ați trimis mustățile deunăzi.
‎Erau nouă în total?
‎Dacă ar fi zece, ‎figura ar fi mai echilibrată.
‎Aș zice să le folosim pe cele nouă trimise
‎și să așteptăm să-i mai cadă una, ‎pe care s-o adăugăm la celelalte
‎Ar arăta mai bine.
‎Sunt foarte fericită că putem păstra ‎mustățile lui Miyu pe vecie.
‎De fapt…
‎Miyu e aici cu mine.
‎Nu i-am văzut încă fața,
‎dar chiar mi se pare ‎că Miyu e cu tine acolo.
‎O să fac tot ce pot să o creez pe Miyu
‎și abia aștept să vă aduc lucrarea.
‎Și noi abia așteptăm.
‎Mulțumesc pentru timpul acordat.
‎- Mulțumim. ‎- Ne vedem în curând.
‎Simt că…
‎în sfârșit, lumea a aflat despre mine.
‎Există un aspect foarte important ‎când creez o piesă Wakuneco:
‎și dacă aceea ar fi ultima mea creație,
‎nu am niciun regret.
‎Fiindcă, până acum…
‎de câte ori am încercat ‎să fac ceva de succes cu mâinile mele
‎mi-am pus inima și sufletul ‎în ceea ce am făcut.
‎Am întâmpinat multe piedici
‎în încercările de a face ‎ceea ce voiam să fac.
‎La un moment dat ‎voiam foarte mult să devin pictor,
‎apoi am vrut să devin fotograf.
‎Oricât de mult am încercat atunci, ‎nu m-a văzut nimeni.
‎Acum, cu Wakuneco,
‎mulți oameni pot să-mi vadă lucrările ‎și să-mi ceară să le fac aceste portrete.
‎E un fel de miracol.
‎Portretul lui Miyu
‎poate că nu e perfect,
‎dar e o lucrare la care am muncit ‎cu toată dragostea.
‎Și sper că le va aduce multă bucurie ‎proprietarilor lui Miyu.
‎N-am prea dormit noaptea trecută.
‎Am făcut ultimele ajustări.
‎M-am tot întrebat dacă această piesă ‎e cât se poate de bună.
‎Apoi, brusc, ‎s-a luminat afară și am plecat.
‎Salut!
‎- Bună! ‎- Mă bucur să vă revăd.
‎- Mulțumesc pentru invitație. ‎- Mulțumim că ai venit.
‎Mulțumesc că ai venit.
‎Aceasta e piesa voastră Wakuneco.
‎Te rog, uită-te.
‎Pot eu?
‎Am emoții!
‎Să vedem...
‎A venit și Miyu.
‎Miyu, vrei să te uiți?
‎Mă bucur că o văd și pe ea.
‎Așa! Trei, doi, unu…
‎E uimitor!
‎Ochii sunt perfecți.
‎Ce minunat!
‎Mă bucur că vă place.
‎Am rămas fără glas.
‎Sunt foarte fericită.
‎- Și mustățile sunt foarte drăguțe. ‎- Da.
‎Nu te zbate, Miyu.
‎Miyu, mulțumește-i doamnei drăguțe.
‎Miyu, ești foarte drăguță!
‎Sunt șocată. Pare vie. ‎Ochii sunt extraordinari.
‎Mă bucur nespus să aud asta.
‎Sunt convinsă că Wakuneco m-a salvat.
‎Acea parte din mine ‎de care, odată, eram complexată,
‎s-a dovedit a fi avantajul meu ‎cel mai mare.
‎Atunci nu realizam asta.
‎Abia când am făcut din asta o realitate
‎și am acceptat acele părți din mine
‎pe care le vedeam ca puncte negative,
‎când am decis să le folosesc la maximum
‎și am devenit pasionată de ceea ce fac,
‎toate îndoielile au început ‎să se estompeze.
‎„Yoko, Chihiro,
‎vă mulțumesc că mi-ați oferit ‎această șansă minunată.
‎Mă aștept să pot crea ‎doar câteva figuri Wakuneco în viața mea,
‎și mă bucur foarte mult ‎că v-am cunoscut pe amândouă.
‎Sper ca portretul meu Wakuneco cu Miyu ‎să vă aducă bucurie
‎și să vă bucurați ‎de compania lui Miyu mulți ani.
‎Cu dragoste, Sachi de la Wakuneco.”
‎Dacă m-ar întreba cineva ‎dacă îmi place de mine,
‎acum aș putea să fără rezerve: „Da!”
‎Subtitrarea: Dan Ilioiu