Usein sanotaan,
että japanilaiset pitävät kissoja erityisinä olentoina.
Esimerkiksi onnenkissa Maneki-nekoa, eli "luokseen kutsuvaa kissaa" -
pidetään hyvänä enteenä.
En tiedä, voiko niitä kutsua henkien lähettiläiksi,
mutta ainakin ne vetoavat japanilaisten herkkyyteen.
Henkilökohtaisesti uskon,
että ne ovat mystisten sanomien sanansaattajia.
Itse asiassa aikana, jolloin minulla oli vaikeaa,
enkä löytänyt vastauksia,
päätin luoda tätä kissataidetta. Se antoi minulle kyvyn -
mennä mielikuvitukseni ulkopuolelle.
Elämäni aukeni uusille mahdollisuuksille. Olen hämmästynyt siitä, miten kävi.
En voinut kuvitellakaan, että olisin näin onnellinen.
NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Lapsena uppouduin aina todella syvästi asioihin.
En ollut mielestäni yhteistyökykyinen tyyppi.
Minut piti todella pysäyttää, jos olin uppoutunut johonkin.
Kun olin ala-asteella,
piirsin lavasteita kouluesitykseen.
Jäin tekemään töitä koulun jälkeenkin.
Jatkoin tuntien jälkeen piirtämistä. Niin paljon rakastan sitä.
Eniten ihailemani taiteilija on varmasti Picasso.
Teknisesti hän oli uskomattoman lahjakas.
Vaikka tämä saattaa kuulostaa vähän kliseiseltä,
mutta kun minulta kysytään, miksi pidän Picassosta,
vastaan sen johtuvan hänen intohimostaan.
Wakuneco tulee japanilaisista sanoista waku, eli kehys ja neco, eli kissa.
Eli se tarkoittaa "kissaa kehyksessä".
Keksin useita nimiä,
mutta mielestäni Wakuneco oli tarttuva ja helppo muistaa.
Tutustuin neulahuovutukseen, kun yritin päärmätä hametta.
Menin käsityökauppaan ostamaan materiaaleja.
Niin löysin sen.
En tajunnut, kuinka vapaasti sen avulla voi luoda taidetta.
Se vei minut heti mukaansa.
Asun kolmen kissan kanssa: Shiman, Fuku-chanin ja Gurin.
Ne ovat kaikki rescuekissoja.
Kun tunnen itseni uupuneeksi,
niiden läsnäolo on parantavaa.
Kun aloin neulahuovutuksen, olin jo rakastunut niihin.
Olin koko ajan piirtänyt kuvia.
Myös useita muotokuvia.
Pohdin, miksi en alkaisi tekemään niistä huopaveistoksia.
Niin suunnittelin nämä 3D-kissamuotokuvat.
Tämä on kuva Miyusta, joka on yksisävyinen venäjänsininen.
Tämä kissahan on elossa?
Joten luova prosessisi on hieman erilainen kuin yleensä.
Miten teet sen?
Tapasin Sachin Wakunecosta, kun minulla oli oma YouTube-kanava.
OHJAAJA
Opetin ihmisiä luomaan omaa videosisältöään.
Sachi lähetti minulle videoita -
ja kysyi kiinnostaisiko minua kuvata sisältöä hänelle.
Kun näin hänen töitään, ajattelin,
että onpa hienoa. Maailman pitää nähdä tämä.
Näinkö?
Kyllä. Hyvä. -Selvä.
Ensimmäisellä yhteisellä videollamme oli yli miljoona katsomiskertaa.
Silloin tajusimme, että tässä on jotain. Meillä oli hyvä tuote.
Siitä pitäen katsojamäärä kohosi tasaisesti -
ja sain yhä useampia pyyntöjä tulla tekemään kehyskuvia kissoista.
Siitä päädyin nykyiseen tilanteeseen.
Viime aikoihin asti olin tehnyt kissoja, jotka ovat kuolleet ja menneet taivaaseen.
Mutta tällä kertaa tapaan itse kissan, jonka muotokuvan suunnittelen.
Odotan tietenkin innolla kissan omistajan tapaamista,
mutta Miyun tapaaminen ja siihen tutustuminen on…
Se on vielä jännittävämpää.
Miyu asuu kanssani.
Se on kuin lapsi ja sisarus.
Mutta myös ystävä.
MIYUN ÄITI
Joskus se on hellä. Vähän kuin rakastaja.
Meillä on hauska suhde.
Totta puhuen perheemme ei pitänyt eläimistä.
VANHEMPI SISAR
Meillä ei saanut olla lemmikkejä.
Kun muutin kotoa ja lähdin collegeen,
toivotin tervetulleeksi Miyun.
Olemme olleet erottamattomia siitä asti.
Olen Wakunecosta. -Hei. Hauska tavata.
Samoin.
Tämä on onnellinen päivä. Kiitos, että tulit.
Miyu on tosi söpö.
Näimme YouTubessa ja sosiaalisessa mediassa,
että Sachi loi upeita taideteoksia.
Katsomassamme videossa hän kiinnitti viiksiä.
Ilmeisesti ne olivat sen kissan aitoja viiksikarvoja.
Sen voi nähdä, kuinka paljon Sachi rakastaa malleinaan käyttämiään kissoja.
Ajattelimme, että olisi mukavaa, jos Wakuneco tekisi teoksen Miyusta.
Hän sanoi, että olet söpö, Miyu.
Tunteeni nousevat pintaan.
Se on niin söpö.
Miyu on nyt kymmenen, ja se täyttää pian yksitoista.
Se ei nuorene, joten kuka tietää, koska se jättää meidät.
Sen ajatteleminen tekee surulliseksi.
Oletko nyt malli, Miyu?
Niin söpö.
Koska taideteos on meillä Miyun ollessa yhä elossa,
ajatus siitä,
että Miyun henki menee sen poistuttua luotamme teokseen,
helpottaa ahdistustani ajatuksesta, että se jättää meidät.
Voisinko tarkistaa värin?
Keräsin karvaa, joka irtosi siitä harjatessa.
Tässä on karvapallo.
Uskomatonta.
Tämä on hyödyllistä. Kiitos. -Onko? Hienoa.
Onko se aina yhtä rauhallinen?
Se on kyllä aina ollut aika rauhallinen kissa.
Jos teidän pitäisi valita väri sen silmiä varten,
minkä väriset mielestänne -
sen silmät ovat?
Keltavihreät.
Mielestäni omistajan ajatukset -
ovat tärkeitä tätä työtä varten.
Joten kysyn omistajalta tai omistajilta -
useita kysymyksiä kissasta.
Yhdistän kuulemani ja omat vaikutelmani tapaamisessa -
luomaani lopulliseen teokseen.
Tämän kuvan otin tänään.
Tasoitan värin hieman neutraalimman sävyiseksi -
ja tulostan kuvan.
Tätä työtä tehdessä tekee helposti virheen värin kanssa.
Jotkut harmaat ovat punertavia, jotkut sinertäviä.
On tärkeää katsoa kuvista mallia, jotta saa selvän käsityksen siitä,
mikä väri sopii parhaiten.
Itse asiassa ihailen taiteilijoita,
jotka osaavat ilmaista itseään abstraktilla tavalla.
Esimerkiksi Picasso oli hyvin taitava -
luomaan kokonaisen universumin tyhjästä.
Ikävä kyllä minä en ole hyvä siinä.
Kaikki tekemäni on aina konkreettista.
Totta puhuen minulla oli kompleksi siitä, että taiteeni on konkreettista.
Kyllä, kiitos vain.
Tiedän.
En näe.
No niin.
Miyu, joka on työn malli,
on yksivärinen ilman sävyeroja.
Kuten voit kuvitella, turkkia, jossa on hankalia vivahteita -
on vaikeampi toistaa.
Itse asiassa kaikkien turkkien sävy on aika vaikea toistaa.
Jos käyttää vain yhtä harmaan sävyä, se näyttää vähän pehmolelulta.
Joten on oltava varovainen, ettei käytä liikaa yhtä sävyä.
Lisäksi mitataan gradaatio, asteittainen sävymuutos.
Se on tärkeä asia.
Tämä. -Selvä.
Olen nähnyt videoitasi netissä. -Oletko todella?
Näin sen, missä teit silmät. Olin äimänä.
Ihanko totta? Tiesit siis, kuka olen? Uskomatonta.
Odotan innolla seuraavaa YouTube-videotasi.
Kiitos. -Kiitos.
Tapasin Sachin Wakunecosta taidekoulussa.
PUUNVEISTÄJÄ
Työskentelimme molemmat siellä.
Minua pyydettiin tekemään kehykset hänen töilleen.
Siihen aikaan en tiennyt, että hän tekee 3D-taidetta.
Hän teki enimmäkseen piirustuksia.
Mutta se kuulosti mielenkiintoiselta, joten suostuin.
Hei, Tada.
Hei. -Hei.
Pitkästä aikaa. -Niin.
Oli vaikeaa tehdä siitä näin iso.
Ajattelin, että olisi parempi tehdä pienempiä kehyksiä.
Viimeksi tekemäsi kehyksen leveys -
oli täsmälleen oikea.
Mutta se oli ehkä hieman liian paksu.
Ajattelin, että paksuus -
voisi olla sama kuin leveys.
Jotain näiden kahden väliltä ehkä.
Se ei vaaranna mielessäni olevaa ideaa,
vaan täydellistää sitä.
Sachi kertoo suoraan, mistä hän pitää.
Hänellä on selkeä visio,
ja se helpottaa työtäni.
Aloitan taideteoksen tekemällä sapluunan -
aiheena olevasta kissasta.
Piirrän huolellisesti kissan kasvot niin,
että se sopii alusta asti visiooni.
Jos visio ei ole alusta asti selvä,
työn keskivaiheilla saattaa huomata tehneensä virheen,
jonka korjaaminen on erittäin hankalaa.
Joten on tärkeää tehdä tätä työtä huolellisesti.
Tietysti tärkeintä on se,
että teos muistuttaa kissamallia.
Lisään myös henkilökohtaisen silauksen söpöyttä,
jonka itse näen rakastetussa kissassa,
joka on jo omistajansa mielestä valmiiksi maailman söpöin.
Gu-chan.
Olet niin söpö.
Mitä olet mietiskellyt?
Otatko aurinkoa?
Haloo?
Näetkö puiston edessäsi?
Kiitos, että tulit.
Uskomatonta. -Eikö ole?
Otetaanko kuva? -Selvä.
Odota.
Hienoa.
Yliopistossa taideluennolla luennoitsija kysyi, mitä toivoimme.
YSTÄVÄ JA KUVITTAJA
Kaikki vastasivat haluavansa lomia tai tapaavansa julkkiksia.
Mutta Sachi sanoi, että haluaa lahjakkuutta.
Silloin ajattelin, että hän on erilainen.
Tietenkin hyvässä mielessä.
Hän tähtää korkealle. Ajattelin niin, kun olimme opiskelijoita.
Seuraajani ovat 80-prosenttisesti naisia.
Olen toki iloinen, että he seuraavat minua,
mutta naiset pitävät työstäni, koska se lukeutuu nukkekategoriaan.
Miehet eivät oikein tiedä, mitä ajatella siitä.
Ajattelen usein, että jos voisin siirtyä ajatuksesta, että teen nukkeja -
enemmän veistosten tai taiteen suuntaan.
Se olisi hyvä.
Kun olet tyytyväinen saavutuksiisi Wacunecolla,
löydät itsellesi uuden suunnan.
Et keskity vain kissoihin.
Voit jopa palata 2D-taiteeseen.
Niin, mutta rehellisesti puhuen en usko,
että lahjakkuus piirtäjänä merkitsee nykyään enää paljoakaan.
Heitin lähes kaikki piirrokseni menemään.
Kun piirsin,
ajattelin piirustusteni olevan todella tylsiä.
Oli kuin olisin jumittunut ikuisesti pimeään tunneliin.
En nähnyt ulospääsyä missään.
Mutta minulla oli silti intohimoa.
En vain tiennyt silloin,
kuinka kohtaisin tunteeni.
Todella kaunista.
Uskomatonta.
Ennen kuin perustin Wakunecon, olin aina halunnut ammattivalokuvaajaksi.
Otin kuvia maisemista.
On vaikeaa kuvata mitään, missä on todellista luonnetta.
Maisemakuvauksessa -
voi olla kymmenen eri kohdetta yhdessä kuvassa.
Mutta ellei missään ole yksilöllisyyttä,
kuvissa ei ole mitään luonnetta.
Olen matkustanut kaikkialla Japanissa kamerani kanssa -
kuvia ottaen.
Matkustin kuusi tuntia yhteen suuntaan -
kuvatakseni vuoristoputousta.
Kuten aina, pohdin sitä, mikä olisi paras lähestymistapa kuvaa varten.
Yhden teoksen tekeminen kestää yleensä muutaman kuukauden.
Kun aloin neulahuovutuksen,
ajattelin, että vaikein osa kissasta on korvien saaminen oikeanlaisiksi.
On uskomattoman vaikeaa saada ne näyttämään ohuilta.
Mutta ohuus on osasyy siihen, miksi korvat ovat niin söpöt.
Joten on tärkeää, etten kiirehdi niiden kanssa,
vaan että teen ne oikein.
Alustan tekemisessä vaikeaa on varmistaa,
että muoto ei rapistu -
vuosien saatossa.
Kun ajattelen, että omistaja haluaa pitää teoksen useita vuosia,
teen parhaani, jotta he saisivat parasta mahdollista työtä.
Silmissä vaikeaa on se,
että vaikka ne olisivat samaa väriä kuin kohteen silmät,
ne eivät kuvasta persoonallisuutta.
On outoa muistaa se, mutta myös mielenkiintoista.
Yritän aina luoda mielikuvan, että niitä katsoessa katsoo rakkaansa silmiin.
Joten aina ei ole kyse siitä, että väri on uskollinen kohteelle.
Tärkeintä on vaikutelma, jonka silmät tekevät.
Kun luon turkin värin,
läheltä näkee, että karva on pohjalta vaaleampaa kuin kärjistä.
Eläimen turkissa voi olla useita variaatioita.
Jotta tämä kuvastaisi Miyun turkin kiiltoa,
kärjet ovat vaaleampia. Ja keskustaa kohden -
tummempi väri alkaa tulla läpi.
Tässä työssä oli useita asioita, jotka piti ottaa huomioon.
Mutta vietin eniten aikaa silmien kanssa.
Sain sen näyttämään aika nopeasti venäjänsiniseltä,
mutta kamppailin sen kanssa,
että se toisi juuri Miyun persoonallisuuden esiin.
Se oli haastavin elementti tässä projektissa.
Sitä täytyi todella miettiä.
Hei. -Hei.
Kiitos ajastanne tänään. -Samoin.
Lähetitte minulle viiksikarvoja.
Niitähän oli yhdeksän?
Jos niitä olisi kymmenen, työ näyttäisi tasapainoisemmalta.
Ajattelin, että jos vain käytämme ne yhdeksän -
ja odotamme, että Miyulta putoaa yksi viiksi.
Sitten lisäämme sen toisten joukkoon. Se voisi näyttää paremmalta.
Olen onnellinen, että saamme pitää ikuisesti Miyun aidot viikset.
Itse asiassa -
Miyu on tässä kanssani.
En ole vielä nähnyt sen kasvoja, mutta tuntuu, että Miyu on luonasi.
Teen kaikkeni luodakseni Miyun -
ja odotan, että pääsen tuomaan sen teille.
Mekin odotamme sitä.
Kiitos ajastanne.
Kiitos. -Nähdään pian.
Minusta tuntuu,
että minut on viimein löydetty.
Kun luon jokaisen Wakuneco-teoksen…
Olen huolellinen, koska haluan, että vaikka se olisi viimeinen luomukseni,
en katuisi mitään.
Koska tähän mennessä aina,
kun olen yrittänyt saada jotain aikaan ja tehdä itsestäni jotain,
olen laittanut siihen koko sydämeni ja koko sieluni.
Olen kokenut useita takaiskuja -
yrittäessäni seurata haaveitani.
Halusin yhteen aikaan todella paljon maalariksi.
Ja sitten valokuvaajaksi.
Vaikka kuinka kovasti yritin, kukaan ei huomannut minua.
Wakunecon avulla -
useat ihmiset näkevät työni ja pyytävät tekemään muotokuvia.
Tämä on lähes ihme.
Muotokuvani Miyusta -
ei ehkä ole täydellinen,
mutta tein työn sydämestäni.
Toivon sen tuovan iloa -
Miyun omistajille.
Minun oli vaikea nukkua viime yönä.
Tein viimeistelyjä.
Kysyin itseltäni, onko työ niin hyvä kuin se voi olla.
Sitten yhtäkkiä ulkona oli valoisaa ja lähdin.
Hei. -Hei.
Hei. -Mukava nähdä taas.
Kiitos, että sain tulla. -Kiitos, että tulit.
Kiitos, että tulit.
Tämä on Wakuneco-teoksenne.
Katsokaa sitä.
Saanko?
Olen hermostunut.
No niin. -Miyu on täällä.
Miyu, haluatko katsoa?
Mukava nähdä sitä.
No niin. Kolme, kaksi, yksi.
Se on mahtava!
Silmät ovat täydelliset.
Kuinka ihana.
Olen tosi iloinen.
Olen tyrmistynyt.
Olen niin onnellinen.
Viikset ovat tosi söpöt. -Niin ovat.
Älä pyristele vastaan, Miyu…
Kiitä mukavaa rouvaa.
Miyu, olet niin söpö.
Olen järkyttynyt. Se näyttää elävältä. Mielettömät silmät.
Ihanaa, että ajattelette niin.
Olen todella sitä mieltä, että Wakuneco pelasti minut.
Se osa minua, joka oli minulle aiemmin kompleksi -
osoittautui suurimmaksi voimavarakseni.
En vain ollut tajunnut sitä.
Vasta, kun tein tästä todellisuuteni -
ja hyväksyin ne osat itsestäni,
joita olin pitänyt negatiivisina asioina,
päätin käyttää niitä täysillä -
ja suhtautua intohimoisesti työhöni.
Silloin kaikki epäilykset alkoivat häipyä.
"Yoko, Chihiro,
kiitos, että annoitte minulle tämän loistavan tilaisuuden.
Toivon, että voin luoda vielä useita Wakuneco-teoksia elämäni aikana,
mutta olen iloinen, että sain tavata teidät molemmat.
Toivon, että Wakuneco-muotokuvani Miyusta tuo teille iloa -
ja että voitte nauttia Miyun seurasta vielä useita vuosia.
Rakkaudella Sachi Wakunecosta."
Jos minulta kysytään, pidänkö itsestäni, voin nyt sanoa,
että pidän. Ilman varauksia.
Tekstitys: Merja Pohjola