Hallasz, MORPHO?
Továbblépnénk, hallod?
Felturbózott szerencsesüti, bazmeg!
Ó, Dusty, szerintem tönkretette!
Dehogy tettem tönkre!
Ököllel ütötte!
Erőteljesen rátámaszkodtam kérdésfeltevés közben.
Most meg azzal jön, hogy: „Forduljon a kalauzhoz”?
De hol a kalauz?
Azt hiszi, ha járt volna hozzá nyomtatott kalauz, megtartom magamnak?
Apa, beszélnünk kéne. Hol van anya?
Nem tudom, Trina. De most nem érek rá.
Jacob és én... Szóval elég közel kerültünk egymáshoz, és...
Ja, ja. Óriási boldogság ez nekem is. Szuper jó.
De most éppen a MORPHO kalauzát keressük.
- A mit? - Nos, Mr. Johnsonnal ketten
- a képernyőhöz nyomtuk az öklünket... - Na!
...erre kiírta, hogy forduljak a kalauzhoz.
- De hol van a kalauz, Jacob? - Nem adtak hozzá.
- Szerintem tönkretetted. - Dehogyis! Miből gondolja mindenki...
Ne már... Csak válaszokat akarok, basszucskulcs,
mert a nyamvadt látomásoktól mindenkinek elmegy a maradék kurta esze is!
Izé, ne most forszírozzuk ezt az összeköltözés dolgot!
Ja. Nem is láttam még ilyennek.
Szerintem egyelőre mondd azt apádnak,
hogy a szüleim beleegyeztek, jó?
Hogy összeköltözzünk? Azt akarod, hogy hazudjak neki?
Nem hazudnál. Anyámék úgyis belemennek, szóval ez afféle előigazság.
Rendben. Most mit fogsz csinálni?
Megkeresem anyát, és később találkozunk.
- Jó terv? - Gondolom. Miért nem... Tri... Na jó.
KALAUZ
A NAGY SORSHÚZÁS
Jó napot, deerfieldiek!
Üdv a Szarvasbőgés felvonuláson!
Meg kell hagyni, Hawaii, csodás látomásként ülsz mellettem.
Köszönöm, Eagleson edző.
Ha már a látomásoknál tartunk,
sokakat foglalkoztatott, hogy mire hivatottak,
de engem csak az izgat, hogy a szarvas
idén is feltűnik-e a felvonulás végén.
Minden jel szerint.
És ha már a jeleknél tartunk, az Ace of Base „A jel” című számát előadja
a Deerfieldi Gimnázium rezesbandája!
Szánalmas!
Már elnézést, de nagyon odatettem ám magam a kocsiért!
A Szarvasbőgés szarvasának muszáj seggfejnek lennie?
Ez is a hagyomány része.
Vicces, hogy mindenki azt mondogatja, nincs több szarvas Deerfieldben.
- Miért vicces ez? - Mert láttam egyet.
Kirohant a kocsim elé, amikor elmenőben voltam.
- Komolyan? - Tök fura volt.
Tiszta fehér volt, mint egy albínó. Ki is borultam miatta.
Ezért fordultál vissza?
Asszem. Nem igazán tudom.
Nem tudom, miért jöttem vissza.
Nem tudom, közrejátszott-e valami felsőbb akarat.
Én vagyok az egyetlen, aki nem kapott látomást.
És hiányzik?
Néha elgondolkodom rajta, hogy ha használom a MORPHO-t...
Rengeteg időm volt rá a másik bárban.
- Honnan tudod, hogy nincs ott? - Hogy érted?
Azt feltételezted, hogy a MORPHO követett ide,
de honnan tudod, hogy ez ugyanaz a MORPHO?
- Kábé sehonnan, de... - Lehet, nem késő.
Lehet, megkaphatod a kártyádat.
Ezt nézzék!
Itt jön Martha és Rose, a Cruisin' Cruise Fogadó két kapitánya.
Nemrég ástak egy vizesárkot, és én mondom, náluk aztán lehet bulizni.
Ha ringatózik a kocsi, annak bizony oka van!
Natalie! Cassie! Hol vagytok?
Gyerünk! Mindjárt mi jövünk!
Jövünk már! Nyugi! Csak felvettük a jelmezt.
Azta! Mamma mia! Micsoda látvány!
Életemben nem láttam még ennyire dögös húsgolyókat. Azta...
A mindenit! Natalie, mindjárt megzabállak!
És belőled, Cassie, rém óvatosan
kicsócsálnék egy plátói darabkát, oké?
- De most tipli van! - Jó, jó, kész vagyunk.
Csak még egyszer le akartuk próbálni a koreót.
Minden remek lesz.
Szerencsére utolsó előttiek vagyunk, a szarvasos kocsi előtt,
ami a legjobb hely a díj szempontjából.
Használjuk ki az alkalmat,
és jelentsünk be valami ütőset!
Oké, mire gondolsz, Cassie?
Tudom, hogy mindig ellenezted a házhoz szállítást.
Házhoz szállítás? A Giorgio's csak az étteremben
- nyújt teljes élményt, Cassie. - ...nyújt teljes élményt.
De mit szólsz egy húsgolyós büfékocsihoz?
Házhoz szállított húsgolyók.
A válaszom: Igen!
- Ne már, komolyan? - Húsgolyók négy keréken!
Imádom a szinergiát.
- Imádja! - Giorgio, gőzöd sincs,
mennyit jelent, hogy végre „igent” hallok tőled. Úgy érzem, megbecsülsz.
Na! Hogyne becsülnélek, Cassie!
És az üzletfejlesztéshez nagyon kellenek az ötleteid.
És az üzletet fejleszteni kell,
ha Natalie-nak a világ legnagyobb lagziját akarom rendezni!
Giorgio!
Dehát az esküvőnk még jó sokára lesz, nem?
És ha nem?
- Figyu, Natalie! - Igen?
Mit csinálsz szilveszterkor?
Mármint idén?
Nem is tudom.
Falmászó teremben leszek, vagy törökfürdőben. Mit tudom én!
Mit szólnál egy esküvőhöz?
Nat, hallottad, mit mondott?
Vehetem igennek?
Szerintem igen!
Igen, igen! Igent mondok! Igen!
- Ó, Nat! - Na jó, én lépek.
- Oké. - Igen!
Ajaj, a következő kocsi veszélyes.
Az alakomra mármint.
A Deerfieldi Tésztaság,
a szívből dagasztott tészta otthona!
Azta, mit sütöttek ki idén!
Na jó, én láttam már nagy minitortákat, de ez mindegyiken túltesz.
- Apa! - Igen?
Apa, megvan a kalauz!
Hogy mondod?
Hol találtad?
Jacob házában.
Miért nem mondta, amikor rákérdeztem?
- Hát te? Te is hallgattál. - Ez Kolton kártyája,
és Jacob nem tudja, mi áll rajta. Nem akarta megnézni.
Úgy hoztad el, hogy nem szóltál róla?
Hát, igen, de nem fogja megtudni.
Kicseréltem egy üres tesztkártyára.
Jézusom, Trina!
Hát, a te ötleted volt.
Te verted szét a gépet! Te kerested a kalauzt égen-földön!
Kurvára kiborultál, apa! Kezdett elmenni az eszed.
- Szóval bocs, hogy segíteni akarok. - Jól van, jó van!
Mi van? Elmondtad neki?
Mit?
Nem úgy volt, hogy nem tudja?
Pillanat, miről van szó?
Elvettem Kolton kártyáját. Restellem.
De úgy néz ki, a MORPHO-nak kell, hogy, hát, a következő...
- szintre lépjen. - Szintre.
Mi köze van Kolton kártyájának a következő szinthez?
„Kalauz” áll rajta, vagy mi?
A védelmünkben megjegyezném: nem mi árultuk el.
Jól tippelsz.
Mi a tököm ez, Trina? Megmondtam, hogy nem akarom tudni!
Tudom. Sajnálom! Nagyon sajnálom!
Na, ide hallgassatok! Sok hibát követtünk el mindannyian.
Te például lenyúltad a halott tesója MORPHO-kártyáját, és kamuztál róla.
De én meg elrontottam a MORPHO-t, oké?
Azaz nem is rontottam el.
- Hanem egy fontos dolgot oldottam fel. - És én miben hibáztam?
Te, Jacob, semmiben. Szóval csak Trina hibázott.
- Jesszusom, apa! - De ami a fontos...
a lényeg, amire ez az egész kifutott, hogy megvan a kalauzunk.
És tudom, hogy te...
igencsak szeretted volna megtartani a kártyát, Jacob.
De le is fotózhatod a kártyát, és akkor az megmarad.
Meg persze az emléke. Az örökké veled marad.
Jól van, faszom! Itt van. A magáé.
Jacob!
Deerfield polgárai! Mágikus szabadulószám következik!
Amikor a pillangó bábállapotban van, úgy tűnhet, mintha semmi sem történne.
De a bábon belül mindenféle varázslatos dolgok történnek.
Elnézést! Bocs!
A hernyó lassan lebomlik.
- Ragacsos nyák marad utána. - Bocs!
De nem pusztul el.
Valami új, csodálatos dolog lesz belőle.
Jacob, megmagyarázhatom?
Nem lett volna szabad hazudnom. Próbáltam nem hazudni!
Na ja. Hát, elég szarul sikerült.
Tudom.
Igyekszem nem megbántani senkit.
Azt mondtad, nem akarod tudni,
és egyszerűbbnek tartottam azt mondani, hogy nem néztem meg.
Aztán csak megnézted. Betörtél hozzánk, és bementél a szobámba.
Nem törtem be, Jacob. Adtál kulcsot.
- És az ajtó eleve nyitva állt. - Elvetted a tesóm kártyáját, Trina!
- Miért lenne a tiéd? - Mi?
Kolton tárcájából vetted ki. Mitől lenne a tiéd?
Oké, vágom. A te pasid volt.
Nem is akartad elmondani!
Nem állnál le? Felejtsd el, Trina!
Kérlek! Engedd el!
Mi, már nem is akarsz velem lakni?
Egyedül kellene lennem.
Mint a látomásomban.
„Csak egy játékos.”
Cass! Cass! Cass!
Cass, mi jövünk! Készen állsz?
Öö, készen hát! Hát te?
Miért olyan a hangod, mint Susannek, a láncdohányos szerencsejáték-függőnek?
Oké, elmondom.
Annyit sikítottam az esküvő hallatán, hogy elment a hangom,
és nem tudok veled énekelni.
De lélekben támogatlak. Szívemből. Golyóból.
Jézusom! Jézusom! Nat, én...
- Most akkor egyedül kell énekelnem? - Nem leszel egyedül.
Amikor kell, parmezánt lövök ki a konfettiágyúkból.
- Oké. - Menni fog, hallod?
Oké.
Cass! Azta! Szent marhahúsgolyó, micsoda látvány!
Figyu, Dusty, lehetne, hogy most ne?
Mit ne most? Csak bocsánatot akartam kérni.
- Oké. - Mert én...
Mostanában figyelmetlen voltam,
és tudom, hogy jobbat érdemelsz.
Köszönöm!
Túl nagy jelentőséget tulajdonítottam annak a hülye gépnek, és...
aztán megtudtam, hogy szerepeltem Alice látomásában,
ami teljesen megzavart.
- Összezavarodtam. - Szerepeltél Alice látomásában?
Úgy tűnik. Kit érdekel?
Az életedben szereplek, te pedig az enyémben,
és ez az, ami számít.
De te mondtad, hogy összezavart. Milyen értelemben?
Nem, nem, nem! Már nem vagyok zavarodott.
Még mindig vacillálsz köztünk?
Nem. Ne gondolj ilyesmire!
Dusty, te akartad hamarabb befejezni az önfejtegetést.
Minek, ha még mindig Alice-en kattogsz?
- Én... - És miért teszünk úgy,
mintha minden rendben lenne köztünk, amikor nyilvánvalóan nincs?
Miért hittük, hogy külön utakon járhatunk, tehetjük, amit akarunk,
és utána ott folytatjuk, ahol abbahagytuk?
Nem! El kell énekelnem Giorgio dalát a felvonuláson, szóval...
Na ja. Isten ments, hogy lekésd!
Tudod, mit?
Tényleg nem akarom lekésni.
És nem hagyom,
hogy te vagy a csipkelődéseid bármitől is visszatartsanak!
Ezt hogy értsem?
Úgy, hogy felmászok a spagettitorony tetejére,
és eléneklem a nyamvadt nótámat.
Nat!
VEDD ÚGY, HOGY A SÖR OXIGÉN
Jól vagy?
Csak beugrott, amikor utoljára itt jártam.
- Megvársz kint? - Nem. Nem, bemegyek veled.
Zárva van?
Úgy tűnik, hogy már egy ideje.
Felhívod a tulajt?
A bárét, amiből leléptem? Nem hinném.
Van kulcsod?
Ez sem rossz.
Náluk az erő!
És az energia. A Deerfieldi Energiaszolgáltató!
Élükön a hobbiból fákat fotózó,
örökmozgó Glen Steichmannal!
Imádlak, Glen!
Ezt én kaptam!
Mindenki jól figyeljen!
Vadászok! Amikor húzzák a szánt, ne rohanjanak!
Biztosítsunk kellő időt a gyerekeknek, hogy kiélvezhessenek engem,
azaz a látványomat!
- Érthető? - Vettük, Izzy.
Bocs, késtem. Volt egy apróbb balesetem, de nyugi!
Az orvosom szerint minden oké.
Hála az égnek! Már majdnem lemondtam a fesztivált.
Arra semmi szükség.
Orvosként tanúsíthatom, hogy Beau
bármilyen trükkös mozdulatra alkalmas, sőt ha kell, leveheti az ingét is.
Na, arra tuti nem lesz semmi szükség.
A szarvasról semmi nem terelheti el a figyelmet.
Izzy! Elképesztően festesz!
Mi a baj?
Ez olyasmi, mint egy esküvő? Nem láthatlak a nagy pillanat előtt?
Bocs, de egy választómmal kell beszélnem.
Csak nyugodtan! Addig melegítünk.
Szia!
Választó?
Nehogy megsértődj!
Amikor politikáról van szó,
lezárom az agyam örömközpontját,
hogy a népemre koncentrálhassak.
Ja, hogy ez van éppen?
Vagy szégyellsz a város előtt?
Ne légy abszurd!
Ha ennyire vágysz a figyelmemre
a Szarvasbőgés napján, hát legyen!
Azt kapd ki! Izzy becsajozik?
Bocs! Izzad a kezem a patákban.
Nos, emberek, ez a perc is eljött.
A felvonulás utolsó előtti kocsija.
De a helyének semmi köze a minőséghez.
Giorgio Étterme és Szabadidőközpontja!
Figyelem, városlakók!
Natalie-val kitűztük az esküvő napját, és mindenkit meghívunk! Mindenkit!
Gyereket, csecsemőt, kutyák is jöhetnek. Macskák nem.
És a java még csak most jön!
Köszöntsék társkapitányomat,
aki különleges bejelentéssel készült!
Deerfield lakosai,
Giorgio Étterme eddig soha nem szállított házhoz.
De tudják, mit?
Ebből elég!
Leszámolunk ezzel az elvvel,
és mostantól házhoz visszük a húsgombócot!
Nagy változások következnek, emberek!
De ami megmarad, az a gyors, minőségi kiszolgálás!
Giorgiónál azonnal leültetnek,
és soha nem kell „sorban állnod”.
Péntek este van, egyedül vagyok otthon
Hívom a haverokat, hol a buli, tesó?
Elmennék sörözni Italba könnyezni
De kisfiam, ez nincs rendjén Nem állhatok itt ezen az estén
Egy ideje állok már a sorban
Nem tudom, mit tegyek
A szerelmed nélkül
Ha nem lehetek veled
Valami új után nézek
És bébi, felemelkedek
Azt mondtad, örökké szeretsz
Ezek szerint ez nem tartott sokáig
Nem adtál okot arra, hogy kételkedjek
De tovább kell lépnem
Egy ideje állok már a sorban De most előretörök
És megyek tovább a szerelmed nélkül
Ha nem lehetek veled Valami új után nézek
És bébi, felemelkedek
Végre továbbmegyek a szerelmed nélkül
És bébi, felemelkedek
Ez az, Cassie!
Nabazmeg!
Nem tudom, miből gondoltam, hogy még itt lehet.
Hát, nincs.
Iszunk egyet?
És eljött a pillanat, amire mindenki várt.
A Szarvasbőgés szarvasa következik!
Most mi van? Ez ám a csalódás!
Először fordult elő, hogy a szarvas nem jelent meg,
ami azt jelenti, hogy idén
senki nem kap szarvaskaki-alakú édességet!
Sok gyerek megy haza csalódottan.
Hol a picsában van?
Hallottad, mit mondott?
Sok gyerek megy haza csalódottan miattad.
És? Kapják be! Az élet nem habos torta.
- Nem árt mihamarabb a fejükbe vésni. - Na ja.
Te vagy a kedvenc választóm.
Szarvaskakit?
- Kösz, nem. - Jaj már!
- Nincs az az Isten. - Kérlek!
- Nem, nem, nem. - De.
Ó, ne már!
Ó, ez nagyon...
Tudom, hogy nem kéne megkérdeznem, de muszáj lesz.
Miért nem ültél bele a MORPHO-ba?
Puszta kíváncsiság.
Sok időt töltöttél el ebben a bárban,
aztán átjöttél Deerfieldbe, ahol mindenki a masináról beszélt.
Két dollár nem olyan sok a potenciális hivatásod felfedéséért.
Asszem, ez a szó tehet róla. „Potenciál.”
Az egyik emlékem apámról az, hogy feszt arról beszél, mire vihetem,
de mégsem foglalkozott velem eleget ahhoz, hogy vigyem valamire. Bármire.
Konkrétan leszart.
Én meg direkt nem éltem a megvásárolt tudásommal,
meg úgy amúgy semmivel sem, ami a „vittem valamire” kategóriába illik.
Ja, alaposan elkúrta az életem.
De hát nem mindenki születik jó apának.
Hogy hagyhattam, hogy rábeszélj?
Te vagy a jelek megszállottja.
Aki azt gondolja, hogy mindennek van valami jelentése, de...
De számomra nincs itt semmi.
- Hana! - Mi az?
Meghallgassuk?
Magamra hagysz egy percre?
Rendben, kint megvárlak.
Hahó, Cass! Állati jól énekeltél!
- Komolyan mondod? - Igen.
És anyád annyira megijedt ettől, hogy nem mert mutatkozni.
- Várj, akkor ő nem is látta? - Gondolom, nem.
Nem tudom, mi lett vele, de te voltál a felvonulás sztárja.
És azt is szerettem volna elmondani,
hogy tökre feldobott minket az, hogy Trina beköltözik hozzánk.
Gondolom, hozza magával a piperecuccait,
de ha valamit be kéne szereznem...
Bocs, de jól hallom, hogy Trina hozzátok költözik?
Lehet, elszóltam magam.
Bár Jacob azt mondta, te és Dusty is belementetek.
Bocs, egy pillanat, jó?
Anya, állati jól énekeltél!
Kérlek, ne hagyj el!
- Mi? - Én nem tudok tovább élni apáddal.
Több mint hat hét különélésre van szükségem.
Nagyon sajnálom.
Sajnálom, hogy csalódást kell okoznom,
de kérlek, ne költözz Jacobhoz, oké?
Kérlek, maradj velem!
Rendben.
Tényleg?
Jól van.
- Boldog vagy? - Nem tudom, hogy ez-e a boldogság.
Soha nem kellett belegondolnom, és ez így volt jó.
De most egy kibaszott kretén masina miatt
állandóan erre kell gondolnom!
Ez a gép arra emlékezteti az embert,
hogy az életét többféleképpen leélheti.
TANÁR/FÜTTYÖS LEGÉNY
Gondoljon egy helyre!
Egy valós, békés helyre.
- Megvan? - Meg.
Hol van?
Síelek.
Bővebben, ha lehet!
Minden csupa hó.
Részletesebben, kérem! Azt akarom, hogy képzelje oda magát!
Oké. Síelek, és mindenütt hó van.
Úgy 20 éves lehetek. És egyedül vagyok.
Mert rossz irányt választottam...
Vagy rossz dombot, tök mindegy.
Nagyon felgyorsultam.
Iszonyú sebesen robogok lefelé a hegyoldalon.
És nem ugrok el.
Gőzöm sincs, mi lesz ebből...
de Istenemre mondom... olyan,
mintha menten meghalnék.
De ezzel együtt élek.
Szevasz, kishaver!
Oké, szarvas!
FORDULJ A KALAUZHOZ
HOGY KIAKNÁZHASD
A LEHETŐSÉGEIDET
FEDEZD FEL
KI VAGY VALÓJÁBAN
FOLYTATOD?
Oké. Szeptember harmadika van,
és Hana áll mellettem.
Köszönj, Hana!
A mikrofonba mondd!
Oké, oké.
Nos, mit csináltunk ma?
Elmentünk a parkba.
Oké, és?
Ettünk fagyit.
Igen, ettünk fagyit. És még?
Összebújtunk.
- És? - Apa!
Oké, Hana.
Van még valami, amit rámondanál a szalagra?
Nincs.
Oké. Akkor játsszuk a dalunkat! Mehet?
Igen.
Következzen az egyetlen és utolérhetetlen Hana!
Hahó!
M.O. WALSH REGÉNYE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Varga Attila