Slyšíš mě, MORPHO?
Chceme se posunout dál.
Ty posranej, nadutej jasnovidče!
Dusty, asi jste ho rozbil.
Nerozbil.
Mlátil jste do něj pěstmi.
Jen jsem se o něj silou opřel a na něco se zeptal.
A on na to: „Viz průvodce.“
Ale ten je kde?
Myslíte, že kdyby k tomu byl průvodce, tak bych to zatajil?
Tati, musíme s tebou mluvit. Kde je máma?
To nevím, zrovna něco řeším.
Víš, že se s Jacobem čím dál víc sbližujeme a...
Jo, moc vám to přeju. Je to super.
Ale my teď hledáme průvodce k automatu MORPHO.
- Cože? - No, s panem Johnsonem
- jsme dali pěsti na monitor... - Hej.
...a teď se tam píše „viz průvodce“.
- Ten je kde, Jacobe? - Žádný u toho nebyl.
- Vy jste to rozbil? - Nerozbil. Proč všichni...
Ne. Snažím se najít nějaký podělaný odpovědi,
protože z těch podělaných vidění už lidem totálně hrabe.
Jo. Myslím, že teď se společný bydlení řešit nehodí.
Jo. Takhle tvýho tátu neznám.
Co kdybys zatím zašel za svým tátou a prostě mu řekl, že naši souhlasí?
Abychom spolu bydleli? Mám mu zalhat?
Ne. Oni souhlasit budou. Je to předběžná pravda.
Fajn. Co budeš dělat ty?
Najdu mámu a pak se spolu sejdeme.
- Může být? - Asi jo. Co kdybychom... Tri... Jo.
PRŮVODCE
VELKÝ POPRASK NA MALÉM MĚSTĚ
Dobré odpoledne, Deerfielďané.
Začíná Vítání jelenů.
Tobě to sluší, Havaj, to svět neviděl.
Děkuji, kouči Eaglesone.
A když je řeč o vidění, hodně lidí letos přemýšlí o svém potenciálu,
ale já myslím jen na to, zda na konci průvodu opět přijde náš hlavní jelen.
Všechna znamení tomu nasvědčují.
A když je řeč o znameních, „The Sign“ od Ace of Base nám zahraje
kapela naší střední školy!
Ubohý.
Dala jsem si na tom voze záležet.
Je hlavní jelen vždycky taková svině?
Patří to k tradici.
Je zvláštní, jak všichni říkají, že tu už nejsou jeleni.
- Proč zvláštní? - Já jednoho viděla.
Přeběhl mi před autem, když jsem chtěla ujet.
- Fakt? - Jo. Byl vlastně dost divnej.
Celej bílej jako albín. Vyděsil mě.
Proto ses vrátila?
Asi jo. Nevím.
Nevím proč.
Jako že nevím, jestli to má nějaký hlubší smysl.
Já jediná nemůžu mít vidění.
Ty bys ho chtěla?
Občas si říkám, že kdybych MORPHO prostě použila...
Času jsem na to v tom baru měla dost.
- Jak víš, že už tam není? - Cože?
Předpokládáš, že tě sem MORPHO následoval, ale jak víš, že je to on?
- To asi nevím, ale... - Třeba ještě není pozdě.
Třeba kartičku ještě dostaneš.
Podívejme se.
Tady máme Marthu a Rose, obě kapitánky penzionu Výletní loď.
Mají nový vodní příkop a, panečku, ty to umí rozjet.
Holky to rozjely a vy se nebojte u nich zaklepat.
Natalie. Cassie. Kde jste?
No tak. Za chvilku přijde řada na náš vůz.
Tady jsme. Zrovna jsme si oblíkly kostým.
Mamma mia, to koukám.
Takový sexy masový kuličky jsem v životě neviděl. Bože.
Ty jo. Natalie, tebe bych rovnou snědl.
Cassie, z tebe bych si uctivě ukousl malinký, platonický ždibeček, jo?
- Ale teď musíme jít. - Jo. Jsme připravené.
Jen si naposledy projdeme chorošku.
V pohodě.
Pojedeme jako předposlední před jelenem, což je pro vítězný vůz ideální pozice.
Hele, podle mě bychom měli využít příležitost
a něco důležitého oznámit.
Co máš na mysli, Cassie?
Já vím, že jsi odjakživa proti rozvozu.
Rozvoz? U nás nabízíme jen reálné,
- imerzní zážitky. - ...zážitky.
A co rozvoz masových kuliček?
Dodávka by přímo do domu rozvážela jen kuličky.
Odpověď zní ano.
- Fakt? - Masomobil. Ta synergie. Paráda.
- Je pro. - Giorgio, netušíš,
co pro mě znamená slyšet projednou „ano“ a cítit se oceněná.
No tak, my si tě přece ceníme.
A nápady potřebuju, jestli chci podnik rozšířit.
A rozšířit ho musím, jestli chci Natalie dopřát tu největší svatbu.
Giorgio.
Ne. My se budeme brát až za dlouho, ne?
Co kdyby ne?
- Natalie. - Ano?
Co děláš na silvestra?
Letos na silvestra?
To nevím.
Asi si zalezu na stěně a dám si parní lázeň. Nevím.
A co takhle svatbu?
Slyšelas, co řekl?
Jo. To znamená ano?
To asi bude ano.
Jo, znamená to ano. Jo.
- Nat. - Tak já půjdu.
- Dobře. - Jo!
Další vůz nese špatné zprávy.
Pro mou štíhlou linii.
Deerfieldské donuty, pohodová pekárna s těstem na pravém místě.
Podívejte, co letos uklohnili.
Jo. Velké košíčky už jsem viděl, ale tyhle jsou neskutečné.
- Tati. - No?
Tati, mám toho průvodce.
Cože?
Kdes to našla?
U Jacoba doma.
Proč nic neřekl, když jsem se ptal?
- A proč ani ty? - To je Koltonova kartička
a Jacob neví, co na ní je. Nechtěl ji vidět.
Tys ji vzala bez dovolení?
No, jo, ale on si toho ani nevšimne. Vyměnila jsem ji za prázdnou kartičku.
Ježíši, Trino.
Byl to tvůj nápad.
To tys do toho automatu mlátil a hledal průvodce.
Vyšiloval jsi, tati. Úplně tě to vyvedlo z míry.
- Tak promiň, že jsem ti chtěla pomoct. - No jo.
Co je? Už jsi mu to řekla?
Co? Říkalas, že to Jacob neví.
Počkej, o čem jste mluvili?
Vzala jsem Koltonovu kartičku, promiň, ale MORPHO chce přejít do další...
- Fáze. - ...fáze.
Co má Koltonova kartička co dělat s další fází?
Vyšel mu „průvodce“?
Na naši obranu, my ti to neřekli. Akorát umíš hádat.
Seš normální, Trino? Já to nechtěl vědět.
Já vím. Moc se omlouvám.
Poslouchejte. Všichni udělali spoustu chyb.
No tak jsi ukradla kartičku jeho zesnulého bratra a zalhala.
Ale já rozbil MORPHO. Víš?
Vlastně jsem ho moc nerozbil.
- Odemkl jsem nápovědu. - Co jsem provedl já?
Ty nic, Jacobe. Takže vlastně jen Trina.
- Proboha, tati. - Ale...
nezapomínejme na tu hlavní novinu, a to že už máme toho průvodce.
Já vím, že sis tu kartičku nejspíš chtěl nechat, Jacobe.
Ale mohl by sis ji vyfotit a nechat si tu fotku.
A zůstanou ti samozřejmě vzpomínky.
Tak už si ji vemte. Je vaše.
Jacobe.
Vážení Deerfielďané, nyní vám předvedu únik.
Když je motýl ve stadiu kukly,
může se zdát, že se nic neděje.
Ale uvnitř kukly
se odehrávají nejrůznější kouzla.
S dovolením.
Housenka se rozpadne a zmizí,
- rozpustí se na kaši. - Pardon.
Ale neumře.
Stane se z ní něco nového, ještě krásnějšího než dřív.
Jacobe, můžu ti to zkusit vysvětlit?
Neměla jsem ti lhát. Moc se snažím nelhat.
Aha. Tak ti to fakt nejde.
Já vím.
Jenom se snažím nikomu neubližovat.
Nechtěls to vědět, tak jsem myslela, že bude lepší, když se nepřiznám.
A pak sis ji vzala. Vloupala ses k nám a mně do pokoje.
Nevloupala, Jacobe. Tys mi dal klíč.
- Bylo odemčeno. - Vzalas bráchovu kartičku.
- Je tvoje? - Cože?
Vzals mu ji z peněženky. Proč je tvoje?
- No jo. Byl to tvůj kluk. - Tys mi o ní nechtěl ani říct.
Můžeme toho nechat? Zapomeň na to.
- Prosím. Zapomeň na to. - Už se mnou nechceš bydlet?
Myslím, že musím být sám.
Jako v tom mým vidění.
„Jen jeden hráč.“
Cass.
Jsme na řadě. Připravená?
Jo, jsem. A co ty?
Proč mluvíš jak Susan, těžká kuřačka a gamblerka?
No, asi jsem z toho křiku ztratila hlas a teď s tebou nemůžu zpívat.
Ale podpořím tě. Emočně. Z celého srdce. Z celé své koule.
- Ježíši, Nat, já tam budu muset jít sama? - Ne, sama ne.
Pořád platí, že budu střílet parmazán z konfetového děla.
- Dobře. - No tak, to zvládneš.
Dobře.
Cass. Páni. U všech masových koulí. To je něco.
Dusty, můžeš toho teď nechat?
Čeho? Přišel jsem se ti omluvit.
- Dobře. - Poslední dobou jsem byl mimo
a vím, že si to nezasloužíš.
Děkuju.
Soustředil jsem se až moc na ten blbej automat
a pak jsem zjistil, že mě Alice měla ve vidění, a to mě zblblo.
- Znejistilo mě to. - Byls v jejím vidění?
Zdá se, že jo. No a?
Jsem přece v tvým životě, ty v mým a na ničem jiným nezáleží.
Říkáš, že tě to znejistilo. V čem?
- Ne, už jsem si jistej. - Ty ses mezi náma ještě rozhodoval?
Ne, to si nemysli.
Dusty, to ty jsi chtěl to sepoučení ukončit dřív.
Proč bys to dělal, kdybys toužil po Alici?
- Já... - A proč se tváříme,
že je mezi náma všechno dobrý, když očividně není?
Jak jsme si mohli myslet, že si dáme volnost
a pak se jakoby nic vrátíme do starých kolejí?
Ne. Musím jít na průvod zazpívat písničku pro Giorgia, takže...
Jo. To si nenech uniknout.
Víš ty co?
Já si to uniknout nenechám.
A už ti nedovolím, abys mě s těma svýma debilníma poznámkama brzdil.
Co to znamená?
Znamená to, že vylezu na tu horu špaget
a tu zatracenou písničku zazpívám.
Nat!
HLTEJTE PIVO JAKO KYSLÍK
Dobrý?
Jo, vzpomínám na to, jak jsem tu byl naposledy.
- Chceš počkat venku? - Ne. Půjdu s tebou dovnitř.
Je zavřeno?
Asi jo. Vypadá to, že mají zavřeno už dýl.
Chceš zavolat majiteli?
Baru, ze kterýho jsem utekla? Ne, to fakt ne.
Máš klíč?
To by taky šlo.
Mají jiskru.
Mají energii. Přijíždí Deerfieldská energetická.
V čele s amatérským fotografem stromů,
všestranným, energickým Glenem Steichmanem.
Miluju tě, Glene!
Tu jsem asi chytil já.
Tohle je hrozně důležité.
Lovci, až ty sáně potáhnete, nespěchejte.
Musíte dětem dopřát čas, aby si mě mohly užít,
aby mě mohly oslavit.
- Rozumíte? - Rozumíme, Izzy.
Omlouvám se za zpoždění. Trochu jsem spadl, ale nebojte.
Podle mojí doktorky jet můžu.
Díkybohu. Už jsem ten průvod chtěla zrušit.
To nebude nutné.
Jakožto lékařka potvrzuji, že Beau může
dělat triky na bruslích, sundat si košili nebo cokoli, co budete potřebovat.
To je to poslední, co potřebuju.
Nic nesmí odvádět pozornost od jelena.
Izzy. Ty jo, vypadáš neuvěřitelně.
Co je?
To je jak na svatbě? Můžu tě vidět až potom?
Omluvte mě, musím si promluvit s voličkou.
Jistě. Dáme si na rozcvičku pár koleček.
Tak ahoj.
Tak volička?
Neber si to osobně.
Když jsem v režimu politika,
musím ignorovat centrum rozkoše ve svém mozku
a věnovat se na 100 % občanům.
Tak o to tady jde?
Nebo se za náš vztah stydíš?
Neplácej nesmysly.
Jestli tak toužíš po mojí pozornosti zrovna v den Vítání jelenů, tak hele.
Ale, ale. Izzy obdiv sklízí.
Promiň. Trochu se mi v těch kopytech potí ruce.
Tak jo, vážení. Je to tady.
Předposlední vůz v průvodu.
To nejlepší skoro na konec, restaurace a sportovní středisko U Giorgia.
Poslouchejte, spoluobčané.
S Natalie už máme datum svatby a zveme celé město! Všechny!
Děti, mimina. Vezměte i psy. Kočky ne, prosím.
A to není vše.
Přivítejte, prosím, moji spolukapitánku,
která pro vás má speciální obchodní oznámení.
Občané města Deerfield,
restaurace U Giorgia nikdy nenabízela žádný rozvoz.
Ale víte co?
Končíme.
S tímto přístupem končíme
a nyní nabízíme rozvoz masových kuliček až do domu!
Provádíme velké změny, lidi.
Ale naše rychlé, kvalitní služby se nemění.
U Giorgia vás usadíme ihned,
což znamená, že vás nečeká žádné „stání v řadě“.
V pátek večer sama doma sedím.
Kámoškám zavolám, kde je mejdan, zjistím.
Na jedno pivko chci jít, utopit se v slzách.
Tohle správný není, nenech mě tady stát.
Já tu v řadě postávám,
nevím, co dělat mám.
Nevím, co dělat mám bez lásky tvé.
Když tebe už nemám,
tak svoje si dělám
a, bejby, chci se nad všechno povznést.
Tys mi lásku věčnou sliboval.
Jenomže jsi mě nemiloval.
Neměla jsem důvod k pochybám.
Dál se ale už bez tebe vydám.
Já tu v řadě postávám, teď už to však zvládám.
Ty víš, že to zvládám bez lásky tvé.
Když tebe už nemám, tak svoje si dělám
a, bejby, chci se nad všechno povznést.
Konečně to zvládám bez lásky tvé.
A, bejby, chci se nad všechno povznést.
Hezky, Cassie!
Do háje.
Nevím proč, ale fakt jsem věřil, že tu bude.
No, ale není.
Kdo si dá drink?
A teď přišla ta chvíle, na kterou jsme všichni čekali.
Přijíždí hlavní jelen!
Co? To je ale veliké zklamání.
Jelen poprvé v historii nepřijel,
což znamená, že letos nikdo nedostane bonbónové jelení bobky.
Hodně dětí půjde domů zklamaných.
Kde sakra je?
Slyšelas, co říkal?
Kvůli tobě je hodně dětí zklamaných.
Ne. Seru na ně. Život je plnej zklamání.
- Ať se to radši včas dozví, ne? - Jo.
Ty jsi moje oblíbená volička.
Jebku?
- Ne. - Ale no tak.
- Ani za nic. - Prosím.
- Ne. - Jo.
Prosím, to ne.
To vypadá...
Vím, že bych se na to ptát neměl, ale zároveň se zeptat musím.
Proč jsi MORPHO nevyzkoušela?
Jsem zvědavej.
Když jsi tady pracovala
a ani potom v Deerfieldu, kde o tom všichni mluvili.
Dva doláče za zjištění vlastního potenciálu není moc.
Asi kvůli tomu slovu. „Potenciál.“
Jedna z mála věcí, co si pamatuju o tátovi,
je to, že mi pořád dělal přednášky o mým potenciálu.
A přitom na mě sral a s dosažením žádnýho potenciálu mi nepomohl.
Nezáleželo mu na mně.
Takže jsem nechtěla využít vzdělání, co mi zaplatil,
a o dosažení potenciálu se nesnažím ani náznakem.
Jo, posral mi život.
Ale každej na roli táty nemá.
Proč jsem se nechala přemluvit?
To ty věříš na znamení.
To ty si myslíš, že všechno má nějakej význam, ale...
Ale pro mě tady nic není.
- Hano. - Co?
Poslechneme si to?
Dáš mi chvilku?
Dobře, budu venku.
Cass! Ta písnička se ti povedla!
- Myslíš? - Jo.
Tvoje máma dostala takový strach, že se ani neukázala.
- Počkej, takže ona to neviděla? - Asi ne.
Nevím, co s ní je, ale zlatý hřeb jsi byla ty.
A ještě jsem chtěl říct,
že je super, že se k nám Trina nastěhuje.
Předpokládám, že si svoje holčičí věci vezme s sebou,
ale jestli něco mám sehnat...
Promiň. Říkáš, že se k vám Trina nastěhuje?
Možná jsem neměl.
Jacob říkal, že jste s Dustym pro.
Promiň, omluvíš mě na chvilku?
- Mami, byla jsi skvělá. - Neopouštěj mě, prosím.
- Cože? - Já už s tátou nemůžu být.
Potřebuju být sama dýl než šest týdnů.
A moc se omlouvám, že jsem tě tolikrát zklamala,
ale k Jacobovi se prosím nestěhuj, jo?
Zůstaň prosím se mnou.
Dobře.
Jo?
Jo.
- Ty šťastný jsi? - Nevím, jestli to je štěstí, Cass.
Nikdy jsem o tom nemusel přemýšlet a bylo to fajn.
Ale teď na to kvůli tomu posranýmu automatu myslím furt.
A ten automat připomíná lidem, že se život nemusí ubírat jediným směrem.
UČITEL/PÍSKAČ
Vybavte si vzpomínku na nějaké místo.
Skutečné místo. Klidné místo.
- Máte? - Jo.
Kde jste?
Lyžuju.
Popište to, prosím.
Je tam sníh.
Podrobněji, prosím. Představte si, že tam opravdu jste.
Dobře. Lyžuju. Je tam sníh.
Je mi tak 20. A jsem sám.
Jsem na špatné cestě...
Na špatném kopci nebo jak se to říká.
Takže hrozně zrychluju.
Řítím se dolů ze svahu té hory, ale nikdy neskočím.
A nevím, co se stane, ale...
Bože, mám pocit, že určitě...
že umřu.
Ale zároveň se cítím plný života.
Ahoj, kamaráde.
No dobře, jelene.
VIZ PRŮVODCE
CHCETE-LI NAPLNIT SVŮJ POTENCIÁL,
MUSÍTE ZJISTIT, KDO JSTE
CHCETE POKRAČOVAT?
Tak. Dnes je 3. září
a jsem tady s Hanou.
Řekni ahoj, Hano.
Musíš to říct do toho magnetofonu.
No jo.
Co jsme dneska dělali?
Byli jsme v parku.
No a dál?
Dali jsme si zmrzku.
Ano, dali jsme si zmrzlinu. A dál?
Pomazlili jsme se.
- A? - Tati.
Tak jo, Hano.
Chceš do toho magnetofonu říct ještě něco?
Ne.
Dobře. Tak zahrajeme tu písničku. Jo?
Ano.
To je ona. Jedinečná Hana.
Haló?
PODLE ROMÁNU OD M. O. WALSHE
Překlad titulků: Kristina Himmerová