ŠERIFOVÉ SE NEZOUVAJÍ
ŠERIF
...dej mi, co chci.
Hej, hej, hej, lásko, jsem doma.
Nevím, co to dělám, pane J.
Vím, že to je falešná funkce a falešnej odznak.
Ale na zimáku jsem dal výpověď a potřebuju mít pevný bod.
Nechci být navždy ten, co zvracel v botanické zahradě.
Nechci být lidem pro smích.
Tak si nech ukázat to vidění.
Jestli bude jako to moje,
možná ti pomůže zbavit se čehokoliv, co tě brzdí.
KDO JSTE
No, viděl jsem se, jak zvracím v botanické zahradě.
V podstatě jsem musel znovu prožít největší ponížení svého života
v roztomilé animované podobě.
Vidíš? To je super.
Jak to?
Jestli od toho největšího ponížení uplynuly desítky let,
tak už to může být jenom lepší.
VELKÝ POPRASK NA MALÉM MĚSTĚ
Co blázní?
Waltere! Walte.
Ahoj.
Walte, co blbneš? Proč tady přešlapuješ?
- Dobré ráno, Izzy. - Nech si to.
Jsem tvůj kontakt pro případ nouze
a nemám čas na to, aby se ti furt zastavovalo srdce.
Dalšího infarktu se nebojím.
A můj kontakt bude Beau, ten se mnou totiž v té nemocnici byl.
Prosím?
Byla bych tam s tebou, kdybych neutrpěla
vážný úraz, po kterém jsem mohla zůstat na vozíku.
- Jaký úraz? - Podvrtla si koleno v bludišti.
Pardon, tohle je kdo?
To je moje úžasná fyzioterapeutka Freya.
Může ti s tím kolenem pomoct.
Těší mě, Izzy. V minulých volbách jsem vás volila.
V minulých volbách mě volili všichni. A pomoc nepotřebuju.
Říkáte, že je to vážné.
Pro většinu lidí.
Jako profesionální tanečnice umím bolest překonat.
Pár hodin po porodu už jsem baletila.
Zní to sice působivě,
ale znám lidi, co potlačovali bolest a ztratili pohyblivost.
Aha.
Můžeme zkusit rezistentní cvičení v bazénu.
Skvělý nápad!
- Freyo? - No?
Já cvičím doma ve velké hydromasážní vaně.
- Odpor zajišťují silné trysky. - Dobře. Ale kdyby náhodou...
Bože. Vy to nevzdáte, co?
No dobře.
Já se k vám v bazénu připojím, pokud mi slíbíte, že tam nebudou novináři.
Zkusím to zařídit.
LADZ ŽIVĚ Z LONDÝNA
Ahoj, Cassandro Hubbardová. Paní Hubbardová.
Hubbardová doma sedá, ráda si dá...
Bože, co potřebuješ?
Nic. Jenom jsem ti chtěl předat info.
Někdy se tu možná staví Alice ze školy.
Staví se tu Alice, ta ženská, se kterou chodíš?
Jenom mi něco přinese. Je to narychlo. Teď mi napsala.
Není důvod k panice. Takže...
Čekáš poštu?
Ne, to je ona. Sranda. Já to věděl.
Bože. Mám se schovat?
- Co? Ne, to nemusíš. A já? - Ne, proč?
Žádné schovávání.
- Dusty, otevři. - Už frčím.
- Ahoj! - Ahoj!
- Ta je ale krásná. - Jo. Je dneska nějaká divná.
Funí, chodí sem a tam.
Asi je nervózní, že bude spát u někoho cizího.
Za chvilku už cizí nebudu. Že, Yo-Yo?
Moc mě to mrzí. Nesehnala jsem hlídání
a už jsem ředitelce slíbila, že s ní půjdu na salsu.
Já salsu neodmítnu nikdy. Ten tanec ani ten vynikající dip.
Cass?
- Někdo přišel. - Zdravím!
- Víte co? Máte krásný dům.
Díky, Alice.
A vy máte krásného psa.
Vy jste krásná.
Vy jste taky krásná.
Dvě krásné holky v krásném domě.
Co to tam děláte?
Jenom takovou bundu s motivem Latchkey Ladz.
Něco pěkného pro kamarádku Hanu.
Tak Latchkey Ladz, jo?
Mě brali spíš Boyslam.
Jasně. Takže jste o trochu mladší než já?
Cože? Ne.
Nikdo není mladší. Záleží jen na úhlu pohledu.
Co ty, Yo-Yo? Koho máš ráda ty?
- „Já ráda masíčko.“ - Asi bych měla jít.
- Jasně. - Jo. Rozhodně běžte.
Zachraňte se.
- Díky moc, Dusty. - Rádo se stalo.
- Užijte si tu salsu! - Díky moc.
Ahoj!
Pojď. Ahoj.
Takže doma máme psa tvojí holky.
Není to moje holka. Jenom žena, se kterou jsem párkrát byl na rande.
Tos řekl Trině?
Trině jsem neřekl nic, to by bylo divný.
A to bychom nechtěli.
Tak běž.
Už s Joudou běžte a dobře se bavte.
Yo-Yo. Jmenuje se Yo-Yo
podle slavného violoncellisty Yo-Yo Maa.
Alice hraje na cello přímo božsky.
Což jsi teď slyšet nepotřebovala.
Vezmu tě dolů. Pojď.
Páni. Ano. Do toho.
A teď se otoč.
Pane jo. Co je to za čerstvě oholenýho šviháka?
Je mi trapně.
Co se jí bude líbit? Zatnutej, nebo povolenej?
Zatnutej. Povolenej.
- Ještě jednou zatnutej. - Tak dost.
Jak to máme vědět? A odkud doktorku Woodsovou vůbec znáš?
Přeskočila mezi náma jiskra, když jsem se v nemocnici staral o pana J.
A poslední dobou si říkám, že je načase, abych se zase...
Chopil otěží. To už jsi říkal několikrát.
Potřebuju pomoc.
Vůbec nevím.
Koťátko, nebo škorpion?
- Koťátko. - Nic.
Jasně že koťátko. Byl to test.
- Test čeho? Jak trapnej můžeš být? - Počkej, až to uvidíš komplet.
Bože.
Proč jako?
Jacobe, je to dobrý.
Dobrý? Nebo impulzivní a skoro nebezpečný?
Oholil se. Poprvé od máminy smrti jde na rande.
Jacobe.
Co měl za vidění, že ho tohle napadlo?
To ani vědět nepotřebujeme.
Jestli si připadá sexy a svobodnej, tak to nemůžeme zpochybňovat.
A navíc když já snáším tátovy tajný dostaveníčka s mojí učitelkou,
tak ty sneseš tohle.
Dobrej, parťáci.
- Ty jo. Jsi strašně sexy. - Lano nech doma.
Chytils mě, tati. Bezva.
Waltere, co se děje? Proč tu jsou ti lidi?
To bude synchronizované plavání pro nemohoucí?
Jdeme na aqua fitness. Jsem rád, že se přidáš.
Počkat. Ne. Já jdu na soukromou lekci s Freyou.
Nebudu se cákat v bazénu s bandou gerontů.
Ne. Freyiny hodiny nejsou jen pro starý, Iz.
Jsou i pro vrcholové sportovce.
Moje namakaná maličkost sem chodí týdně. Budeš nadšená.
A nejlepší je, že se potom odměníme koukáním na Columba
a Quiddlerem u Geralda.
Jak je, Geralde? Jsi ve formě, bejby.
Promiň, co je to ten Quiddler?
Co? Ty fakt neznáš Quiddler? Krátkou slovní hru „Žolíky se slovy“?
Závidím ti, že to zažiješ poprvé.
Nezažiju to vůbec. Stejně jako tenhle kurz.
No tak, Iz. Dej tomu šanci.
Freyu si zamiluješ. Je to špičková fyzioterapeutka.
Všichni ji uctívají.
To se uvidí.
Tak jo. Jedem, bejby. Aqua fitness brutálně miluju.
Smočíme si plavky!
Dobrý večer, Hano.
Pan šerif osobně. Jdete mě zatknout?
Jo. Jdu vás zatknout za vraždu.
Zabila jste ty děcka.
- Prokrista, Beau. - Promiňte. Neumím to, jsem nervózní.
Který stůl je podle vás nejvhodnější pro rande?
Asi ten ostře osvětlený uprostřed všeho dění.
Výborně. Odtamtud budu mít dobrý výhled na dveře.
Dělala jsem si sra... Dobře.
- Kámo. - Já nebudu nic pít.
Dohlížím na tátu, má důležitý rande.
Aha, v tom případě s radostí přijdu o licenci.
Hano, nedlužíš mi něco?
Ne, to si nemyslím.
Vzpomínáš na mýho bráchu Koltona? Přišel do tvýho baru.
Tys mi o tom neřekla a tajila jsi mi to několik měsíců.
Fakt chceš k vyjednávání zneužít bráchu?
Aby neumřel nadarmo.
Na to rande jde nejspíš kvůli svýmu vidění?
Taky myslím.
Bože, ty vidění jsou divný.
Bylo jednodušší se ptát, jakou kdo dostal kartičku.
Snad nebude muset čekat.
Ze stresu mívá vyrážku.
- Jak to jde se psem? - Bezvadně. Díky.
Jo. Taková hodná fenka. Pohodářka.
Dvacet minut jsi ji prosil, aby si sedla. Povedlo se?
Teď už sedí. Leží, věřila bys tomu?
- Sakra. - Ty něco hledáš?
Ne. Jenom mě zajímalo, kde máme staré ručníky.
- V kuchyni ne. - Aha.
Taky se chci zeptat, jestli tu někde nejsou gumové rukavice.
Rukavice?
- Všechno v pohodě? - No jo.
Akorát potřebuju ty staré ručníky a gumové rukavice.
A mohla bys mi dát nevoskovanou zubní nit?
Tak jo. Co se děje?
No... Vzpomínáš si na Yo-Yo, jak tu byla předtím?
Jo.
Má dole takovou slabou chvilku.
Aha. Jakou chvilku?
- Myslím, že má porodní bolesti, Cass. - Jako že rodí?
Štěňátka. Jo.
Jak jsi to poznal?
Napřed jsem myslel, že je nervózní,
pak že se možná přejedla a nakonec že je nafouklá.
Ale podle internetu a těch pohyblivých bulek,
co jsem tam nahmatal, je to tak.
Dobře.
- Volal jsi veterináři? - Jo.
Říkal, že jestli už si postavila hnízdo, nemáme ji rušit.
- A ona si ho postavila? - Ano.
U mě v posteli.
Takže ty ručníky a gumové rukavice.
A ta zubní nit je k zaškrcení pupeční šňůry.
Tak poslouchej. Protentokrát ti pomůžu, když tomu zvířeti jde o život.
- Rozumím. - Ale potom si štěňátka pochovám já.
Drž se, Yo-Yo.
Tak jo.
Jde vám to. Jedem.
A pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Ve vlastním tempu pomalu zvedněte pravou nohu.
Jestli se na to cítíte, podržte koleno v pravém úhlu.
Nemusíte to zvládnout hned.
Takhle?
Ne, takhle vůbec ne.
Zvlášť vy nechte koleno v klidu a nepropínejte ho.
Ale já ho mám propnuté a přitom jsem v klidu.
To jsem po vás nechtěla. Zkuste poslouchat.
Tak, vážení. Běžíme. Teď!
Hej, to je mazec. To napětí mezi váma je neskutečný.
Sexuální napětí.
Mezi mnou a Freyou?
Jak tě to proboha napadlo?
Ještě nikdy jsem ji neviděl, že by někoho takhle sjela.
To napětí je přímo hmatatelný.
Narovnat záda.
Lidi jsou na mě často zlí, protože žárlí a závidí mi.
Jasně, ale víš co, fláká se tu víc lidí, a jim na to nic neřekne.
Pan Johnson se pořád jenom potápí.
- To bylo jak dlouho? - Asi 49 sekund, pane J.
Vydržím i dýl. Znovu!
Věř mi, Iz. Já sexuální napětí vycítím.
A to, jak s tebou mluví...
- Dominu já poznám. - Cože?
Izzy, jestli neumíte dávat pozor, běžte si povídat do vestibulu.
Tak, vážení. Sem a tam.
Hmatatelný.
No tak, tati. Už je to 45 minut. Koukni se aspoň na mobil.
Užírá se, ale je moc hrdej, aby odešel.
Nevím, jak dlouho to ještě vydržím.
- To není vtipný. - Ale je. Jsi nervóznější než tvůj táta.
Já to vím, Hano. Jo. Všechny úzkostný geny jsem zdědil já.
Oni dva uměli vypnout, koukat na fotbal, dát si šlofíka.
Já se stresoval za ně.
Jo, tvůj brácha byl tenkrát podezřele bezstarostnej.
Na někoho, kdo chtěl porušit zákon.
Použil automat MORPHO?
- Co? - Když byl u tebe v baru.
Nenapadlo mě se zeptat, ale MORPHO tam byl, ne?
Jo. Ale nevím. Neviděla jsem, že by ho použil, tak si nejsem jistá.
- Mrzí mě to. - To nic.
Přidám to na seznam věcí, co se o něm nedozvím.
Počkej, co to táta dělá? Odchází?
- Spadla vám vidlička. - Ne, zvedá někomu vidličku.
Hezký večer.
A jde si sednout.
Vidělas někdy něco smutnějšího?
V barech jsem strávila dost času,
ale... tohle je horký favorit.
Tahle je dobrá. Pěkná, uklidňující klasická hudba.
Vytvoříme pro Yo-Yo krásnou zenovou atmosféru. Tak.
„Štěňata se rodí v plastovém obalu?“ Aha, v plodovém. To už dává smysl.
- Nemůžeš si pořídit brýle na čtení? - To teď neřeš, Cass.
Čtu „Paulin průvodce psím porodem“.
Roluju.
Ježíši, Paulo, my to chápeme. Miluješ psy. A co velký písmo?
Já nemůžu. Musíš ty, máš lepší oči.
- Dobře. Jo. - Já odvedu tu špinavou práci.
Takže ve vulvě uvidíš šedomodrý vak, což znamená, že je štěně na cestě.
Hledám vak.
V té barvě je toho tady fakt hodně. To je...
Už chápu, proč tě u porodu zakryli.
Nezdvořák jeden. Já vím.
Ale ne. Počkej. Proč tak kňučí?
Bože můj, neumírá? Dusty?
Cass. Zažívá určité nepohodlí, což se prý u porodu občas stává.
Co to sakra je?
Ahoj, Trino. V pohodě.
- Na posteli mi rodí pes. - Čí ten pes je?
- Kámošky ze školy. - Umírá?
Ne, neumírá.
Naopak. Vidím hlavičku. Hlavičku štěňátka!
Sakra. Ten zen nefunguje.
Je hrozně napjatá, Dusty. Má strašně strnulé tělo. Udělej něco.
- Cass? - Co?
Ona to zvládá skvěle. Co ty?
- Dobrý, jen se musím posadit. - Sedíš.
- Sakra. - Trino, prosím tě,
- vezmi mámu nahoru a uvař jí čaj. - Jo.
Cass, nebude fajn si nahoře sednout na studenou podlahu,
dát hlavu mezi kolena a počítat od desíti dolů?
Jo a prosím tě, až ty štěňata umyješ, podržíme si je.
- Díky. - To dáš, tati.
Je to dobrý.
Jo, kde je ta nit?
Paula nekecala.
Toho sajrajtu je fakt hodně.
To je ale drama.
Ale fakt, Geralde, udělejme to příští týden u mě.
Na mojí 5K televizi uvidíte v Columbově skleněném oku odraz kamery.
- Promiňte, Freyo? - No?
Nemůžu se zdržet a vybavovat se, tak se jen rychle zeptám,
kdy uspořádáte lekce pro pokročilejší. Něco na mé úrovni.
Já úrovně nerozlišuju.
Může přijít každý a jet svým tempem.
Tak dobře.
Já jsem ostatní nechtěla zahanbit.
Ale když je to tak, nebudu se omezovat.
Dobře, Izzy.
- A abyste věděla... - No?
...já jsem si s nikým nepovídala.
Giorgio na mě mluvil a já jsem reagovala.
Jo, je to vtipný.
Říkal, že si myslí, že se mnou flirtujete.
- Tak... - To je vtipné.
Na lidi, co se povyšují, odmlouvají
a předpokládají, že s nima flirtuju, já nejsem.
Předpokládal to Giorgio.
A nemusíte tak držkovat.
- Já držkuju? - Jo, držkujete.
Fajn. Dobrý vědět.
Zajdeme někdy na drink nebo co?
Ano.
Dobře.
Hezky, Izzy. Tak se mi líbíš. Zahraješ si s náma Quiddler?
Ani náhodou.
Jacobe, co tu děláš?
Všechno v pořádku?
Jo, celou dobu jsem byl tamhle.
Fakt? Vůbec jsem si tě nevšiml.
Asi jsem se moc soustředil.
Já to přinesl, protože ta doktorka nepřijde.
Jo, to mi došlo.
Už je to 74 minut.
Myslím na film V pravé poledne.
Má 85 minut, což mi přišlo jako férová doba čekání.
Ale jo, asi bychom to měli zabalit.
Škoda. Vím, že to nebylo jednoduchý.
Jo.
Já vím, jak to máš od máminy smrti těžký.
Jo, no... ty to máš těžší, Jacobe.
Mám pocit, že o tom nemůžeme mluvit.
Díky tvojí mámě bylo všechno v pořádku, víš?
Já vím.
A když umřel tvůj brácha...
jako bych o ni přišel znovu.
Oba dva jste mámě hrozně podobní.
Přijde mi, že když jsme přišli o mámu, tak...
tak naši rodinu postihla tragédie.
Myslel jsem, že se nic horšího nestane.
Bylo to na hovno, ale už se stalo.
A když umřel Kolton...
- Jo. - Druhá tragédie.
- Už byly dvě. - Jo.
- Není to fér. - Není.
Proto asi nechci, aby tě potkávala další smůla.
- I když někdo nepřijde na rande... - Dneska se nic nestalo.
- Já vím, ale... - Vážně, Jacobe.
Dneska jsem šel na rande.
To, že nepřišla, je její věc.
Až moc dlouho jsem se staral, co si o mně lidi myslí.
Nevěděl jsem, že zrovna ty si s něčím děláš starosti.
Víš, proč jsem se před lety pozvracel v té botanické zahradě?
Ze zkaženýho hotdogu?
Nevím.
Pozvracel jsem se proto, že jsem ten den chtěl svému tátovi říct,
že už nechci hrát basket, protože bych radši...
chodil na krasobruslení.
- Vážně? - Jo.
Víš, co by na to děda asi řekl.
Bože. Jo.
A pak se hrozně zlobil, že jsem se ztrapnil tím zvracením,
tak jsem mu to neřekl.
Když jsem se připravoval na to rande, žaludek se mi svíral úplně stejně.
Ale víš co?
Nepozvracel jsem se.
Zatím. Jestli se budeš dál cpát těma nakládačkama...
- Dneska jsem šel na rande! - Jo.
Dámy, máme dvojčata.
- Bože můj. - Opatrně.
- Ti jsou roztomilí. Chci je oba. - Ne.
Chci jim dát jména.
Co Brant a Sebastian podle Latchkey Ladz?
No tak, Cass. Víš, že Alici brali spíš Boyslam.
Takže to je pes slečny Wicksteadové?
Jo. Jenom pomáhám kolegyni ze školy.
A určitě si vás bude chtít pojmenovat sama, že?
Což není fér, všechnu práci jsme odvedli my.
Většinu práce odvedla Yo-Yo. Já jí dal pár instrukcí.
Jo. Ty jsi dobrej instruktor.
Jo.
Vzpomínáš, jak se měla narodit Trina
a tys zpíval ty otřesný irský ukolébavky?
- Zas tak hrozný nebyly. - Byly hezký,
ale ten zpěv byl tak děsnej, že jsem zapomněla na bolest.
- To byl můj úkol, ne? - Však jo. Jsme dobrej tým.
Promiňte. Co je to s váma?
Vyměňujete si zamilovaný pohledy, říkáte sladký řečičky
a přivádíte spolu na svět štěňata.
Takže to vaše sepoučení skončilo?
Máme to za sebou?
Protože je ujetý vidět tátu jeden večer líbat moji učitelku
a další večer přijít domů do téhle rodinné idylky.
- Tys Alici políbil? - Tys to viděla?
Jo. A tys to mámě neřekl? Já myslela, že se navzájem podporujete.
Podporujeme, ale nemusíme si všechno říkat.
Heleďte, já chci, abyste tohle udělali. Fakt.
Je to důležitý pro váš osobní růst nebo co,
ale tady tohle, kdy spolu zároveň bydlíte a nebydlíte,
máte pauzu, ale přivádíte na svět štěňata psa tátovy holky,
je pro všechny účastníky matoucí.
Tak se vzpamatujte.
Dneska jsme to možná přepískli.
To jo.
Ale má pravdu.
Je to matoucí.
I pro mě.
- Nevěděla jsem, že ses s ní líbal. - Jo.
A vy spolu teď máte psa?
No tak, Cass. Tak to není.
Asi bys měl chvilku bydlet někde jinde.
Fakt?
Jo. Ty se očividně o něco snažíš.
Já chci taky, ale když spolu budeme žít,
jenom ti pořád budu chtít pomáhat.
Jestli tě to potěší, moc jsi nepomohla.
Dobře.
Tak poslouchej.
Zanes je jejich mámě a jejich mámu jejich paničce.
Sbohem, Brante. Sbohem, Sebastiane.
Ještě jednou se moc omlouvám, Beau.
Pan Malik si na salse myslel, že má mrtvici, ale jen mu zdřevěněla ruka
a někdo fakt spálil toast.
Ale mám volno příští čtvrtek, jestli to chceš zkusit znovu.
Jo. Pořád jsem dobrej.
Tys jí dal číslo na pevnou linku? Ona funguje?
Jo, asi bylo na té provizorní vizitce, co jsem jí dal.
Používám ji jako horkou linku šerifa,
ale většinou volají děcka a dělají si srandu.
Ještěže ses té kartičky z automatu vzdal, když ti to pomohlo...
dostat se sem.
Jo.
My je nepotřebujeme, že?
- Jsou to jen kartičky. - Jo.
Možná ji měl i Kolton.
Nevím to jistě, ale byl v baru, kde dřív měli MORPHO.
Zní to jako něco, za co by...
vyhodil peníze.
Ty ses tam nedíval?
VÁŠ ŽIVOTNÍ POTENCIÁL
Mám se tam podívat?
Jak chceš.
Dobře.
Já osobně to vědět nechci.
I když se na ni podíváme, tak se to nedozvíme, ne?
Jaký měl potenciál.
Pravda.
Tak ji spálíme?
To ne, spálit ji nechci.
- Ne. - Ne.
Dobře.
Ale bylo by fajn spálit něco jinýho.
Držím pytlík brambůrků s příchutí smetany a cibule,
které Kolton miloval, ale my dva je nesnášíme.
A z nějakého důvodu...
jsme je ještě nevyhodili.
Tati, chceš...
Koltone... s tvojí smrtí se nikdy nesmíříme.
Ale když jsme o tebe tak náhle a nečekaně přišli...
pořádně nás to nakoplo.
Všem jsi ukázal, jak je život křehký.
A že si ho máme užívat, dokud můžeme.
Ty jo. Bože, to je smrad.
- Na ten plast jsem nepomyslel. - A ta prošlá smetana.
Asi bychom to neměli dýchat.
Člověku to zůstane v nose.
Najdu něco lepšího na spálení.
Jo. A cestou vem plynovou masku.
PODLE ROMÁNU OD M. O. WALSHE
Překlad titulků: Kristina Himmerová