„Galiausiai „Šeilos kreminės karamelės“
įvertinimas sumažinamas iki trijų... dviejų žvaigždučių.“
Labas rytas. Ciao, bella.
Vaje, čia man?
Nematau čia kitų gudručių, dievinančių latę ir vaisinius dribsnius.
Pala, iš kur juos paėmei? Spalvos tokios išblukusios.
Importavau iš Kanados,
nes žinau, kad dirbtiniai maisto dažikliai amerikietiškuose „Froot Loops“ kenkia...
Kenkia akims. Džordžijau, jie tobuli!
Gerai, bet prieš dėdama šaukštą į burną pažiūrėk į dubenį.
Džordžijau.
Vajetutėliau, ar čia...
Stenlio taurės čempionato žiedas?
Ne.
Bet jis įkvėptas Stenlio taurės čempionato žiedo,
užsakiau jį būtent tau, nes tu nusipelnei geriausio žiedo,
ir laukiu nesulaukiu, kol visiems jį parodysi restorane šįvakar.
Maniau, restoranas šįvakar uždarytas.
Argi Dastis nesurengė ten astronomijos pamokos mokiniams?
Taip, formaliai „Naktis po žvaigždėmis“ skirta mokiniams.
Bet tu turi universalų leidimą įeiti į mano restoraną, namus ir širdį.
Valgomajame pastatysime palapines,
ant kupolo lubų rodysime žvaigždes.
Geriausią palapinę rezervavau tau, sau ir Savanai.
Tai bus pirmoji mūsų šeimos iškyla.
O varge, kas negerai? Jaučiu, kad kažkas negerai.
Ką? Ne. Viskas gerai.
Viskas buvo labai nuostabu.
Tai kas tada nutiko?
Pastebėjau, kad vakar miegojai savo lovos pusėje.
Aš tik... Galvoju, gal...
gal galėtume neskubinti įvykių dėl Savanos.
Pirma šeimos iškyla su palapine jai gali pasirodyti šiek tiek per greitai.
Ne, žinoma. Aš irgi taip pagalvojau.
Be to, pažadėjau Kesei išsivežti ją į miestą su merginomis,
nes noriu padėti jai pažinti save. Taigi...
Bet tai nereiškia, kad dėl to mažiau džiaugiuosi dėl mūsų. Supranti?
Supratau, mergyt. Nesijaudink.
DŽORDŽIJUS
SUPERŽVAIGŽDĖ
Gerai, ką manai?
Ar iškaba geriau atrodo prie administratorės staliuko ar prie baro?
Šūdas, gal galėtume nuleisti jį nuo lubų.
- Taip, tikrai nemanau, kad svarbu, Džei. - Ką? Aišku, kad svarbu, Dė!
Ateis mano būsima podukra. Man tai svarbu, supranti?
Čia ne tik tu nakvosi su būriu atsitiktinių paauglių.
Jie - ne būrys atsitiktinių paauglių.
Čia mano suorganizuotas edukacinis renginys mano mokiniams.
Aš net atsinešiau žvaigždžių projektorių.
- Žinau, Dė, tai - bendras renginys. - Tada kodėl ant plakato tavo vardas?
Ir kodėl čia parašyta „Džordžijaus NPŽ“?
Čia neparašyta „Džordžijaus NPŽ“.
DŽORDŽIJAUS NAKTIS PO ŽVAIGŽDĖMIS
Taip, „Džordžijaus NPŽ“.
Turbūt turėtų būti parašyta „Dasčio ir Džordžijaus NPŽ“.
Arba tiesiog išmeskim plakatą.
O koks mano kaip šerifo vaidmuo?
Aš jau suradau visus išėjimus,
bet man atrodo, kad grėsmės lygis gan žemas.
Atsiprašau, Bo, pasikviečiau tave dėl papildomo saugumo,
kad saugotum Natali sutuoktuvių žiedą.
Bet ji nedalyvaus. Ji guodžia atskirai gyvenančią Dasčio žmoną.
Mes negyvename atskirai. Mes gerai sutariame.
Bet, Bo, jei nori likti kartu, mums praverstų dar vienas prižiūrėtojas.
Puiku! Tiesiog retkarčiais kyštelėsiu galvą į vaikų palapines.
Neleisiu jiems atsipalaiduoti.
- Taip, nedaryk to, prašau. - Kaip nori.
Jei nori surengti paauglių sekso orgiją, spręsti tau.
Aš...
Sveiki, atėjau į sekso orgiją.
Taip, matau, kad atsinešei savo dėklą su orgijos...
- Taip. - ...daikčiukais.
Supranti, kad negriežiau ja priešais kitus
- daugybę metų? - Tu puikiai pagrieši.
Ko tik dėl tavęs nepadarau.
Manau, mes darom dalykus vienas dėl kito, panele Viksted.
Pažiūrėkit į mano Dė, jis vėl elgiasi kaip mokinukas.
Man patinka.
Baik. Gal baigsi? Prašau, šįvakar apsieik be tokių komentarų.
Čia bus Trina, todėl būčiau dėkingas už diskretiškumą.
Palauk, Trina nežino apie tave ir Alisą?
Nėra ką žinoti. Mudu su Alisa net, žinai, ne...
Nežinau. Mano galvoje sukasi
- šimtai scenarijų. - Nesibučiavom. Mes net nesibučiavom.
Ką? Kodėl tu toks lėtas, Dė?
- Ji tau nepatinka ar ką? - Patinka. Ji man patinka.
Argi Kesė nesakė, kad gali matytis su kitomis?
Šiaip jau, Kesė sakė, kad turėtume susitikinėti su kitais.
- Bet ji to nedaro. - Kiek tu žinai.
Ne... Ką? Gerai, baik.
Neužsiminėsime tuo visą vakarą.
Puikiai tave suprantu, Dė.
Bet jei norėtum pasinaudoti proga šįvakar po žvaigždėmis,
neįsivaizduoju romantiškesnės aplinkos.
Gaisro signalizacija veikia!
Todėl tave čia ir atsivedėme, Bo!
PRAMOGŲ SALONAS „OAZĖ“
PASAKTJ
Gerai, žinau, kad kelionė netrumpa, bet, patikėkit, ši vieta to verta.
Kalbam apie aukščiausio lygio spindesį ir glamūrą.
Be to, tikrai žinau, kad gausim nemokamų gėrimų.
Taip, gausim. Turiu galvoje, šitaip apsirengusios.
Jūs abi atrodot nuostabiai.
Atrodom kaip karštos pupytės. Ar žmonės taip dar sako?
Tu sakai „pupytės“, o aš sakau, kad „karštos“!
Aš to nesakysiu, bet pritariu.
Taip! Nagi!
- Atsiprašau. - Atsiprašau.
Gausim nemokamų gėrimų, nes čia - kazino?
Eidavau čia su Maikiu, bet čia būdavo daug kiečiau.
Regis, šio vakaro klientai... Labas... Įvairaus plauko.
Nežinau,
jie turi stiprių gėrimų ir pas juos tropikų tema.
Taip, ir čia kas pusvalandį būna „Magiškojo Marko“ šou.
Gerai, mes jau čia, taigi,
damos, šįvakar - pirmas mano vakaras su merginomis po šimto metų.
- Todėl turime pasilinksminti! - Palošti!
- Pasilinksminti, taip. - Taip.
- Palošti. Galime palošti. - Lošti. Smagintis. Lošti.
Jei norime pasismaginti, galime palošti.
Magiškasis Markas tikrai rizikuoja su tomis siaurikėmis.
Vaje. Man šovė puikiausia mintis.
Niekas čia mūsų nepažįsta, todėl galim apsimesti kuo nors kitu.
Aš taip darydavau Italijoje, reikia tik susikurti naują asmenybę.
Man patinka. Taip! Gerai.
Aš būsiu Siuzana Okyf,
į lošimus įnikusi rūkorė su tamsia praeitimi,
kuriai sekasi lošti ruletę, bet nesiseka meilėje.
Stebėtinai išsamu.
Man patinka. Gerai.
Aš būsiu Brita,
tarptautinių vakarėlių mergina,
turinti po skirtingą vyrą visuose miestuose.
Gerai, o aš būsiu barmenė Hana, kuri gyvena viena ir neturi draugų.
- Gerai, puiku. - Gerai.
Gerai, merginos, Siuzana pasirengusi sėsti prie stalo.
Manau, kad mergvakario dalyvės išeina...
- Puiku. Eime. - Mergvakaris?
Kaip žavinga!
Linkiu būsimai nuotakai sėkmės santuokinėje kelionėje.
Bet aš - Brita, nesileisiu, kad mane supančiotų vienas vyras.
Gerai. Dabar - sumautas Siuzanos vakaras,
ji pasirengusi atsikratyti to sumauto niežulio!
Duok man žetonų už penkis šimtus, saldainiuk!
Sveiki, visi. Užeikit. Sveiki.
Sveiki atvykę. Sveiki atvykę į „Naktį po žvaigždėmis“.
Teisingai, mažule. Astronomijos vakaras, kurį surengė Džordžijus su Dasčiu.
Smagiai praleiskim laiką.
Kai sakau „žvaigždės“, sakykit „galaktikos“. Žvaigždės!
Galaktikos.
Gerai, galim truputį ramiau?
Kaip sekasi, tėti? Atrodo visai kietai.
Ar ne? Ne taip ir blogai, tiesa?
Turiu pasakyti, nustebau, kad atėjo tiek daug mokinių.
Džordžijus pasiūlė nemokamą picą, taigi...
Matei, Dė? Tai bendras renginys, pavarom.
Labas, Savana! Sveika, mieloji.
Palikau tau geriausią antklodę.
Ji čia, pačiame visatos centre,
- nes tu esi mano visatos centras. - Gerai.
Man smagu kažką sužinoti.
Nežinojau, kad domiesi žvaigždėmis.
Taip.
Nuostabu, ką šiais laikais gali padaryti šie maži projektoriai.
Gerai, moksliuk.
Šaipykis kiek nori.
Ne, manau, kad labai gražu.
Ir šita muzika kuria gerą atmosferą.
Panelė Viksted išties virkdo violončelę.
Žinai, gera matyti, kad kažkam jauti aistrą, tėti.
Ką? Ne.
Ne, Alisa nežadina many aistros. Aš tik...
Aš tik pakviečiau ją čia pagriežti.
Kalbu apie astronomiją.
- Aišku. - Taip.
Taip. Žvaigždes aš myliu.
O Dieve, Džeikobai, kviesk policiją.
- Ką? Kodėl? - Kažkas pavogė tavo kojines.
Geras pokštas. Verta buvo mane išgąsdinti.
Kas čia vyksta, pone?
Nežinau, tiesiog jaučiu, kad pastaruoju metu svarbiausia - patogumas.
Man gan nepatogu matyti tavo apnuogintas kulkšnis.
Juk žinai, kad tau patinka.
Dar, kalbant apie nepatogumą,
mano tėtis ką tik pasakė kai ką gan trikdančio...
Džeikobai! Kaip tau „Drugelis“?
Viskas gerai. Mes nesikalbėjome.
Trevai, kaip laikaisi?
Taip, ne, tikrai nesuprantu visko prancūziškai,
bet ta nedidelė dalelė, kurią suprantu...
atveria akis.
Atsiprašau, ką čia veikia Trevoras?
Palauk, aš tik bandau suprasti, kas čia per muzikos kūrinys.
- Tai Holstas. - Tai Holstas.
„Jupiteris“, iš siuitos „Planetos“.
Grojame šį kūrinį su orkestru.
Taip, čia tarsi popklasika.
Gerai, mes vis dar dalinamės antklode?
Ar nori spoksoti į žvaigždes su savo dvyniu?
Būtų protingiau žiūrėti į tikras žvaigždes,
juolab, kad šiąnakt matysis kruvinasis mėnulis.
Antklodės gan didelės. Gal galim sėdėti visi kartu?
Sveiki, visi.
Mieli žvaigždininkai ir tie, kuriuos domina dangus.
Aš - ponas Habardas, jūsų istorijos mokytojas.
Bet šįvakar būsiu jūsų gidas po naktinį dangų.
Išjunk šviesą, Rita.
Tiesą sakant, didžioji dalis šviesos, pasiekiančios mus iš žvaigždžių,
sužibo prieš šimtus metų.
Todėl žvelgdami aukštyn žiūrime į istoriją.
Atrodo neįtikėtinai netikra.
Taigi, man reikia valdyti šį projektorių, todėl pasikviečiau
nuostabųjį tėvą Rubeną
būti šio vakaro skaitovu. Tėve Rubenai.
Gudru. Tėvo Rubeno balsas toks žemas, skamba kaip Dievo.
Labai gerai parinktas aktorius.
Prieš tūkstančius metų, kai Homo sapiens pirmąkart pakėlė akis į viršų,
jie išvydo sąsajas tarp pasaulio viršuje ir pasaulio apačioje.
Tačiau pradėkime nuo namų. Mūsų namai...
- Dirfildas. - ...Paukščių Takas.
Štai taip.
Ne. O šūdas.
Pone Habardai, ką jūs padarėt? Kaip tik pasidarė įdomu.
Manau, tai... Beveik neabejoju, kad tai tik bėdos su įvestimi.
Technologija mus nuvylė. Quelle surprise.
- Tėti, reikia pagalbos? - Ne, viskas gerai.
Žinot, ką? Padarysim pertraukėlę, tik kol viską sutvarkysim.
- Gerai. - Rita, gali įjungti šviesą?
Ačiū.
Manau, galėtume nueiti pažiūrėti į tikras žvaigždes.
Džeikobai, man atrodo, kad pastaruoju metu beveik nesimatėm.
Jei atvirai, argi tu ne to prašei?
Atsiprašau, ką?
Taip, aš jam to nesakiau.
Man nebūtina eiti. Neprivalau pamatyti kruvinojo mėnulio.
Neprivalai pamatyti kruvinojo mėnulio?
Aš noriu pamatyti kruvinąjį mėnulį.
Ne. Tu ne... Kruvinasis mėnulis niekam tikęs. Ne.
Žinot, turiu pranešimą.
- Kas nori šviežiai keptos karštos picos? - Aš.
Gerai. Atsiprašau.
Aš tiesiog eisiu. Tuoj grįšiu.
- Nori gabalėlio? Gerai. - Vieną suvalgysiu.
Nagi, raudona, duokš raudoną, raudona mama, dramų nėra.
Raudona.
Septyniolika, juoda.
- Susmirdę kiaušai! Šūdas. - O Dieve, laimėjau!
Aš laimėjau.
Pala, laimėjai? Kaip tau pasisekė.
Septyniolika, pupa! Mano mažylės Trinos gimtadienis.
- Trina - jūsų dukra? - Taip.
Tau kas nors nepatinka?
Vien dėl to, kad Brita - vakarėlių liūtė, širduk,
nereiškia, kad ji negali turėti dukrytės.
Turiu tiek dukryčių, kad, tiesą sakant, nesuskaičiuoju.
Turiu po dukrytę kiekviename uoste!
Man atrodo, kad nebepataikai į vaidmenį.
Tikriausiai.
Siuzana, nenori pastatyti ne ant raudono?
Ne, Siuzana turi metodą, supranti?
Statau viską ant raudono,
jei pralošiu, padvigubinu statymą, vėl ant raudono.
O tada, jei vėl pralošiu, vėl padvigubinu statymą.
Ir taip nuolat dvigubinu statymus,
tad tikrai negaliu pralaimėti.
Bet tu pralošei daug.
- Taip, tikrai galit pralaimėti. - Ne, negaliu!
Tai išbandytas metodas, aišku?
Perskaičiau knygą.
Žinojai, kad šįvakar lošime?
Ne!
Visas Siuzanos gyvenimas - sumautas lošimas. Supranti mane?
Nagi, pupuliuk, suk. Parodyk man raudoną.
Man tai primena tą kartą Monte Karle, vieną iš...
- O jūs? Kokia jūsų istorija? - Gerai.
Aš Hana.
Jėga.
- Dvidešimt šeši, juodas. - Ką, blemba?
Šitas žaidimas - visiška klastotė.
Atsiprašau, damos, jau turiu baigti lošimą.
Kodėl? Nes man baigėsi žetonai?
- Galiu nusipirkti daugiau. - Ne,
man tiesiog reikia kai ką nuveikti.
Tu - Magiškasis Markas, tiesa?
Magas niekad neatskleidžia savo paslapčių.
Bet taip.
Gerai, paklausyk, Magiškasis Markai.
Lipk į sceną, papurtyk savo saldų užpakaliuką.
Sužibėk scenoje kaip visada, o tada grįžk čia, girdi?
O kur bankomatas?
Ne, aš nemanau, kad tai gera mintis.
Ne, būtų gera mintis, jei patrauktum nuo manęs letenas.
Siuzanai reikia cigaretės ir burbono, karšto.
Aš čia nedirbu.
Manau, jūsų draugė turi bėdą.
Gerai, čia yra mygtukas, jis mirksi žaliai.
Gal, jei tiesiog...
Tik pažiūrėk.
- Mes jį sutaisėm. - Taip, „mes“? Gerai.
Bet nėra nieko, kas tuo pasidžiaugtų.
Aš čia.
Žinai, nenoriu hiperbolizuoti,
bet manau, kad galimai dabar tu esi mano mėgstamiausia violončelininkė.
Taip, tikrai penketuke.
Ačiū.
Žinai, keista.
Net ir dabar grieždama
girdžiu galvoje tėvų balsus, liepiančius nesusimauti.
Tu nesusimovei.
Taip, susimoviau.
Nepastebėjau. Bet buvau užsiėmęs - gadinau visiems vakarą.
Tikrai ne. Žiūrėk, kaip jiems smagu.
Vaikai kvaili. Visada atrodo, kad jiems smagu.
Man smagu.
Taip! Tai buvo nuostabu.
Pažiūrėkit į mano. Jis vis dar laikosi.
- Jūs - legenda, pone Kovakai. - Taip.
Aš mėčiau panakotas dar prieš jums gimstant.
Trina, šitas žaidimas labai smagus. Kur Džeikobas? Jis turi pamėginti.
Jis leidžia laiką su savo nauju draugu ir neatsako į mano žinutes.
Ne! Ką, po velnių, išdarinėjat su mano panakota?
Tai labai smagu.
Tikrai? Gerai. Taip.
Man patinka. Geras metimas.
Visi pasismaginkit tėtušio Džei sąskaita. Nagi, imkit dar.
Šaldytuve jų pilna.
Pirmyn, brolau.
Save, galim trumpai pakalbėti?
Žinoma. Kas nutiko?
Tavo motina užsiminė,
kad tau atrodo, jog mūsų su ja santykiai vystosi per greitai.
Tik norėjau pasakyti, kad aš lėtai, bet užtikrintai tau įrodysiu,
jog, be jokios abejonės, esu vertas tapti tavo patėviu.
- Aš neprieštarauju. - Neprieštarauji?
Ne. Tavo namas - kietas, be to, padovanojai man „Kia Sportage“.
„Spor-tage“. Žalsvai melsvos spalvos.
Bet pala. Tada ko...
Kodėl tada tavo mama pasakė, kad turime prilėtinti dėl tavęs?
Gal ji pati nori prilėtinti?
Man patikdavo ekskursijos, kai mokiausi mokykloje.
Taip. Tik pamenu, kad būdavo labai smagu
visą naktį leisti su draugais.
Supranti, tarsi galėtų nutikti bet kas.
- Sveikas, Džordžijaus grojarašti. - Šita daina.
Dievulėliau. Ji skirta glamžymuisi.
Girdėjau.
Taip. Žinai, vos pirmą kartą nepasibučiavau skambant šiai dainai.
Vos?
Buvo toks vaikinukas Semis Bė, buvau iki ausų jį įsimylėjusi.
Mes žaidėme „butelį“, butelis atsisuko į mane.
Taip. Jis tiesiog negalėjo.
Taip. Jaučiausi pažeminta.
Vyrai yra bailiai.
- Dė! Turiu su tavim pasikalbėti. - O var...
Džordžijau.
Aš čia šį bei tą įpusėjau, beveik. Kuo galiu padėti, bičiuli?
O šūdas. Mano šunų prižiūrėtoja skambino septynis kartus.
Taip. Pasidavusi tam plaukimui pasroviui, priglaudžiau benamę kalytę.
Ji kenčia nuo stipraus atskyrimo nerimo, negali likti viena.
- Todėl man turbūt reiktų eiti. - Vargšas šuo.
Taip, gerai. Viso.
Perduok jai nuo manęs bučkį.
Jo, atsiprašau, Dė. Šiaip jau aš minutėlę palaukiau,
nes atrodė, kad galbūt pabučiuosi Alisą.
Bet nepabučiavai.
Kuo galiu padėti, Džordžijau?
Man reikia tavo patarimo dėl Natali.
Nagi. Surink visus.
Pakalbėsime apie mūsų jausmus susėdę prie laužo, kaip darydavo urviniai.
Eime.
Ką? Kaip galėjau viršyti limitą?
Aš vienintelė žinau savo limitą.
Nete. Mieloji.
Gal tu pasitrauk nuo to daikto,
gerai?
Manau, šiam vakarui Siuzanos jau pakaks.
Taip. Jau gana. Užteks, bičiuliai.
Gerai. Tu net neįdėjai ten pinigų. Baik. Liaukis.
Gerai, tiesiog... Pasodinkim tave.
Raskim tau vietos ant sofos.
Numeskime tuos vibratorius.
Nugvelbiau mums butelį vyno. Manau, iš „Magiškojo Marko“ šou.
Tai „Penis Grigio“.
Gerai. Tobula.
Nete. Gerai. Penį padėk. Nagi, Nete. Kas vyksta?
Džordžijus šiandien padovanojo man šį žiedą. Drovėjausi užsimauti. Bet...
Ar tai...
Ar jį įkvėpė tikrasis Stenlio taurės čempionato žiedas? Taip.
Jis sakė, kad nėra dalyko, kuris būtų man per geras.
Bet tiesa ta, kad aš jam per prasta.
Aš įsiskolinusi, merginos. Smarkiai.
Nete.
Kai mudu su Maikiu išsiskyrėme,
pasijusdavau geriau tik pirkdama daiktus internetu.
Ir aš labai įsijaučiau.
Man buvo pernelyg gėda kam nors apie tai pasakoti.
O vakar MORFO pagaliau parodė man viziją.
Ant manęs krito paketai.
O aš bandžiau nuo jų pabėgti, bet jie vis krito,
vis greičiau ir greičiau,
būtent taip jautiesi įsiskolinusi.
Ir galiausiai jie mane sutraiškė.
Taip aš pasijusiu, jei Džordžijus mane mes.
Jis gali mane palikti, sužinojęs tiesą.
Todėl taip stengiausi išlošti pinigų.
Beje, tai sakau aš. Aš jau nebe Siuzana. Aš Netė.
- Buvo labai aišku. Taip. - Taip, supratome.
Šiandien pamačiau savo viziją.
Joje aš, mažas Džordžijus, kroviau lėkštes su spagečiais į gondolas.
Geras.
Bet gondolos ėmė plaukti vis greičiau ir greičiau.
O paskui kaupėsi vis daugiau lėkščių,
galiausiai praleidau visas gondolas ir mėčiau lėkštes į kairę ir į dešinę.
Kaip manot, ką tai reiškia?
Dabar tikrai atsisakysiu planų plukdyti spagečius gondolomis.
Gudruolis.
Žvelgiant giliau, manau, tai reiškia, kad jei per daug prisiimsiu,
viską sugadinsiu.
Aš jau turiu restoraną, esu visuomenės šulas,
geriausias Didžiojo Dė draugas,
o dabar - patėvis ir Natali mylimasis / sužadėtinis,
o jai atrodo, kad per daug skubu.
Bet tik skubėdamas sugebu nenumesti lėkščių.
- Aš kitaip nemoku. - Bet viskas yra reliatyvu.
Turiu galvoje, kažkas sako, kad pernelyg skubi.
Gal kažkas mano, kad jie gyvena per lėtai.
Visi turi judėti savo greičiu. Juk tokia esmė, tiesa?
Taip. Mano žmona mirė prieš trejus metus.
O aš vis dar nepasiruošęs grįžti į meilės frontą.
Treji metai? Tai labai ilgai, brolau.
Ne taip ir ilgai.
Turbūt. Pažiūrėkit į Dė.
Jam reikia trejų metų vien pabučiuoti moterį. Jo žmona net nemirė.
Liaukis, žmogau.
Jei ne tu, šįvakar būčiau pabučiavęs moterį.
Dė, galėjome laukti, kol tie paaugliai suaugs,
bet vis tiek nebūtum jos pabučiavęs.
Tiesa. Kodėl?
Nežinau. Tave buvo nusižiūrėjusi graži ir talentinga
- mergina, brolau. - Taip, bet kodėl?
Kodėl jauna gražuolė nusižiūrėjo vidutinio amžiaus mulkį?
Baik.
Ne, aš tavęs visai nesuprantu. Mes kalbam rimtai.
Tu vedęs Kesę, vieną iš dviejų gražiausių miestelio moterų.
Ir tu esi tvirtas aštuonetas, Dė. Ar klystu? Pasakykit, jei klystu.
- Tu labai išvaizdus. - Taip. Moterims patinka aukšti vyrai.
Graži oda, geras sudėjimas.
Geras humoro jausmas.
Įdomus veidas.
Didysis Dė,
jei suvoktum save taip, kaip tave mato vyrai prie šio laužo,
tu dabar labai užsivestum.
Tave sulaiko vienintelis dalykas - tu pats.
Gal gali, prašau, grįžti?
Arba pasakyk, kur esi, kad galėčiau ateiti pas tave.
Suaugusieji sėdi prie netikro laužo,
žmonės tiesiog skirstosi po namus, taigi...
Alisa. Palauk.
O Dieve. Aš ką nors pamiršau?
Ne. Aš tik... Norėjau perduoti tau tai.
Ačiū, kad žengei pirmą žingsnį.
Man labai gaila, kad tau atrodė, jog negali man to pasakyti.
Niekas, ką bepasakytum, nepakeis mano požiūrio į tave.
Ačiū.
Bet jei Džordžijaus jausmai pasikeis?
Nepasikeis. Jei jis tave myli, nepasikeis.
Gali ir pasikeisti.
Taip, gali.
- O Dieve. - Gali, bet ei.
Tai rizika.
Tokie tie santykiai.
Tai susitarimas su kitu žmogumi, kurį sudarai tu, kokia tuo metu esi.
Ir jei nustebini žmogų, pateikdama naujos informacijos apie save,
turi sudaryt naują susitarimą.
Ir jie gali arba priimti tave tokią, kokia esi dabar...
Arba ne.
Ir tai irgi nieko blogo. Supranti?
Sakykim, esu ta, kuri
dėl sumautos vaikystės
susitikinėjo tik su emociškai arba tiesiogine prasme neprieinamais vyrais.
O po to pradėjau flirtuoti, šokti, glamonėtis su kunigu,
labiausiai neprieinamu žmogumi iš visų.
O jis tada sako: „Gal aš nebenoriu būti kunigu.“
O aš - gerai, tai naujas susitarimas. Ką, po galais, tai reiškia?
- Kalbi apie save? - Labai konkretus pavyzdys.
Gerai. Esmė ta, jei išties nori būti su žmogumi,
abu turite norėti priimti pokyčius
ir tikėti, kad susitiksite kitoje pusėje.
Nete.
Ką darytum, jei Džordžijus tau pasakytų, kad yra įsiskolinęs?
Parduočiau dėl jo savo sumautą sielą.
Gerai. Tai tiesiog pasakyk jam tiesą.
Ir papasakok, kaip seksis. Aš išgersiu su Magiškuoju Marku.
- Gerai. Pasismagink. - Miela.
Labai džiaugiuosi, kad ji mūsų draugė.
Aš tik nueisiu dar kartą prie ruletės...
Ne. Siuzanai draudžiama rodytis.
Ką tik pamačiau, kad skambinai. Viskas gerai?
Taip. Viskas nuostabu, blemba.
Ką tik mačiau, kaip mano tėtis laižėsi su mano mokytoja.
Mano darbo vietoje. Mokyklos renginyje. O tuo tarpu
mano vaikinas žiūri į žvaigždes su savo vaikinu Trevoru.
Labai atsiprašau, Trina. Pasigailėjau vos išėjęs.
Trevoras man net nepatinka, ir nėra jokio kruvinojo mėnulio,
anot Trevoro, greičiausiai todėl,
kad dangus - valdžios sukurta projekcija.
- Velniop tą tipą. Jis užknisa. - Žinau. Jis užknisa.
- Jis šlykščiai užknisa, tikrai. - Nekenčiu jo.
Bet manau, kad jis man davė dėmesio, kurio, deja, labai troškau.
Ir žinau, kad buvau prie tavęs prilipęs. Bet...
Man nepatinka leisti laiką su kuo nors kitu, o ne tavimi.
Manau, kad mums abiem dabar reikia vienas kito,
ir tai yra gerai.
Gerai.
O Dieve.
„Žiūrėjimas į žvaigždes gali užgniaužti kvapą.
Kai išties supranti, kokia neaprėpiama ir beribė yra visata,
sunku nepasijusti nereikšmingam ir vienišam.
Bet visada randu paguodą, mieli bendraminčiai žvaigždininkai,
žiūrėdamas į žvaigždžių spiečius.
Jei galaktikos - žvaigždžių bendruomenės, tada jų spiečiai - tarsi šeimos.“
O varge. Dė toks geras rašytojas.
Užtruksiu tik minutėlę, gerai?
„Žvaigždes spiečiuje vieną prie kitos traukia gravitacija.
Patinka joms tai ar ne, jos keliauja per visatą kartu.“
Džordžijau.
Natali.
Nenoriu prilėtinti. Skubėsiu taip, kaip panorėsi.
Bet turi žinoti, kad nesu tobula.
Esu labai įsiskolinusi,
ir jei tai viską keičia, galim išsiskirti kaip draugai.
Natali Perl, nė už ką su tavim nesiskirčiau.
Mudu su tavim kaip žvaigždės, pupa.
Mes susieti vienas su kitu. Mes šeima.
Ir mes žiauriai seksovi.
PAGAL M. O. VOLŠO KNYGĄ
Išvertė Sandra Siaurodinė