Mr Johnson. Maskinen är sönder.
Jag vet.
Den jädra grejen har bara varit till besvär.
Jag ringde en reparatör, men det är visst lågprioriterat för dem.
Ursäkta att det dröjde.
Jag måste vräka en musfamilj ur en Street Fighter-spelkonsol,
och de lämnade inte frivilligt.
Ingen fara. Du kom precis lagom.
Här, flickor. Ta några Nerds.
Ni boxas snart igen, tack vare...
Ian. Och du måste vara...
Diverse Johnson... Johnsons diverse.
Jag menar, Johnsons diversehandel.
Jag heter Walter Johnson.
Johnson Diverse var min pappa.
Oj, alltså.
En sån har jag aldrig sett förut.
Den måste vara minst 40 år gammal.
Ja, visst är den fin?
Det gav visst bort några såna här
när de gjorde reklam för Burly Boy-middagar.
Och jag gick visst på det.
Jag åt massor av frysrätter.
De har Strongman Stroganoff, Mighty Meatloaf,
Manly Mac & Cheese.
Den ultimata måltiden för en ensamstående man.
Ensamstående man? Det är svårt att tro.
Titta där. Nu förstår du varför jag inte kunde laga den.
Det är ju mitt jobb, Walt.
Kan du skicka mig den böjda spetstången?
Det här är en skiftnyckel.
Beklagar att du måste åka hela vägen hit igen.
De här jädra barnen. Jag vet inte vad de gör.
Det är inget besvär alls.
Jag hoppades att du skulle ringa.
- Gjorde du? - Tja, ja.
- Jag ringde nästan butiken själv. - Va?
Jag ville berätta att jag har smakat Strongman Stroganoff.
Jaha. Vad tyckte du?
Inget vidare.
Stroganoffen kan vara lurig.
Man ska skära ett hål i platsen, står det. Jag skär två.
Och om man ska vara extra noga,
sänk från full värme till medium halvvägs.
Jo, kan du skicka mig...
Mr Johnson.
Kom igen, partner. Dags att gå in.
Jag måste medge att det var en väckarklocka.
Inte bara att hjärtat stannade
utan att jag mindes att jag hade angett Izzy som nödkontakt.
Att hon var din nödkontakt var nog det verkliga nödfallet.
Ja. Mycket vänligt av dig att bjuda in mig, Beau,
med tanke på att du inte känner mig väl.
Vad snackar du om, mr J?
Jag har handlat i din affär hela livet.
Eftersom jag tillbringar all min tid i affären
har jag inte mycket tid för vänner.
Det är mitt nöje att ha dig här.
Och så får jag öva på mina roliga gubbar.
Kolla här.
Oj, som att titta i en spegel.
- Jag använde M&M som dina blå prickar. - Jag ser det.
Jag kan ta dem om du inte gillar godis.
Nej,
jag är bara lite självmedveten.
Inget att skämmas för mr J.
Min son Kolton hade också blå prickar.
- Liksom Hana, Dusty, Cass. - Verkligen?
Ja, det är nog ingen stor grej.
Jag får kliande utslag i huvudet när nåt bekymrar mig.
Som häromdagen då jag inte hittade min Stetson.
När jag hittade den försvann utslaget,
vilket var ironiskt, för nu hade jag hatten för att dölja utslaget.
Mr Johnson, får jag sparken?
Några godisar och chipspåsar fattas,
men jag lovar att rätta till det.
Nej, Jacob, du var duktig.
Jag funderar faktiskt på att stänga affären
några dagar tills jag är på fötter igen.
Du förtjänar lite ledigt.
Säkert?
Du stänger ju aldrig affären.
Jag börjar tro att det är en del av problemet.
Du, Jacob.
Jag märker att du tog med den där saken hem.
Ja. Den slutade funka när MORPHO gick till nästa stadie,
men jag tänkte förvara den tryggt bara utifall.
Jag kanske ska ta en titt, ifall jag kan få igång den.
Din farsgubbe älskar projekt.
Vad sägs, mr J?
Jag har gott om tid.
Hur kunde du bjuda Hana?
Varför inte?
Hon är ju så opålitlig.
Hon behöll hemligheter om maskinen,
och hon hade såna där små konstiga blå prickar.
Det har jag också.
Men dina är smakfulla.
Vet du att hon låg med Giorgio?
- Ja. - Och han
gjorde förstås slut med henne,
men hon kämpade inte för att behålla honom.
Vem, efter ett enda erotiskt ögonblick med Giorgio,
vill fortsätta leva utan honom?
Jag vet att du och Giorgio nästan kysstes en gång.
- Jag kämpade inte. - Det var annorlunda.
Du hade ju Dusty.
- Dusty. Hej där. - Hej.
Ojdå. Vad avbröt jag nu?
Ni pratade om mig, eller hur?
Nej. Vi pratade om alla vi känner.
Okej. Så Giorgio berättade för Nat om min dejt med Alice.
Vänta. Ursäkta. Va?
Okej, jag gick ut på dejt med Trinas lärare.
Och ja, kvällen avslutades med en kram.
Och ja, det var en normallång kram.
Märkligt att klargöra det.
Det är det hela.
Det var inte mer med det.
- Men... - Så kan vi sluta prata om det?
Dusty, vi pratade inte om det.
Giorgio har inte ens nämnt det för mig.
Vi håller på att respektera andras integritet.
Och du och jag var överens om att inte dela såna detaljer. Okej?
- Ja. Jag minns. - Vi pratade om Hana.
Visst, ja.
Ska hon vara med i er bokklubb?
Dusty.
För sista gången,
det är ingen bokklubb,
utan en berättarklubb, inspirerad av New York Citys The Moth.
Okej? Alla förbereder en historia om ett visst tema,
och veckans tema är "Min bästa relation".
Ja. Vill du stanna och berätta om din nya lärarvän?
Nej, tack.
Ni ska få fortsätta.
Jag kom upp efter lite kolsyrat vatten,
för jag var trött på kranvattnet i källaren.
Men det är okej.
Jag ruskar om glaset.
Trevlig... läsning.
- Okej. - Jag ska...
- Mår du bra? - Jadå.
- Okej. - Jag sa att vi fick träffa andra.
Det tog inte lång tid,
men vadå, jag träffar också andra, som Hana,
och därför skulle jag uppskatta
om du ger henne en chans.
Absolut. Men om hon visar sig vara en psykopat...
- Hej! - Läget! Ja!
- Tog med syrah. - Kom in.
Om ni ogillar det tar jag illa upp.
Jag fann en låda i kryputrymmet under baren.
Ett kryputrymme. Så roligt att du kom, Hana.
- Ja, förlåt. - Okej. Vi går hitåt.
Tack för att du kom.
Oj. Vilken serveringsteknik.
Får man kommentera? Jag har en kommentar.
Min servitris är för bra.
Verkligen rart att du beslöt
tillbringa din lediga dag med att sakta dricka
den billigaste drycken där jag jobbar,
men du borde göra nåt kul.
Det gör jag också.
Jag ser på när du jobbar.
Det ville jag jämt göra när vi dejtade men inte dejtade.
Så rart.
Men nu när vi faktiskt dejtar,
är vi mycket tillsammans i skolan,
- efter skolan och på helgerna. - För mycket, va?
Jag är bara för mycket.
Kanske lite grann. Jag är bara uppriktigt.
Läget, snajdarn? Distraherar du min personal?
Nej. Jag bara... Snajdarn?
Jag litar inte på dig.
Trina, jag litar inte på honom.
Det var han som lekte med min Savannah.
- Din Savannah? - Just det.
Styvfar Giorgio menar allvar.
Och den här jäkla killen försökte jäklas med en jäkel.
Om man jäklas med bossen, får man se på fan.
Vänta, är jag eller du jäkeln här?
Slingra dig inte.
- Nej då. - Okej?
Sav och jag berättar allt för varandra.
Ibland lägger hon ifrån sig mobilen och sms poppar upp,
och jag råkar läsa dem innan jag fattar vad som händer.
Så du såg mina många ursäkt-sms?
Nej.
Men Savannah sa att de inte var så vidare uppriktiga.
Så du kan väl sluta störa tjejen här,
och hänga med dina killkompisar?
Jacob har inga killkompisar.
- Det har jag visst. - Ett gott råd, Tri.
Arbetsliv och privatliv är som olja och vinäger.
Ibland förenas de
till en härlig kombination, som vår specialdressing,
Giorgio's Balsamico.
Vårt varumärke, grabben.
Men det finns olika smaker.
- Uppfattat? - Ja.
Jag behöver din hjälp. Jag ska hänga upp konst
inspirerad av mitt livs kärlek.
Vänta, det är nog hon som ringer.
Nat, raring.
Va? Nej!
Vad gör hon vid Storytellers? Nej.
Det är inte att jag vill ha bort dig.
- Jag fattar. - Men det är nog bra för oss
att göra egna saker ibland.
Inte bli som mina föräldrar.
- Medberoende och otillfredsställda. - Absolut.
Här. Gå och spela i gallerian.
Om du vinner Koosh-bollen som har varit där sen 90-talet,
fixar jag pommes efter jobbet.
- Utmaningen antagen. - Okej.
Han satte sig i paddelbåten och paddlade iväg.
Och det var mitt bästa förhållande.
Oj.
Okej, den var bäst hittills.
Jättebra, Ellen.
Och Hana, vi brukar applådera eller knäppa med fingrarna efter en historia.
Men det är okej. Hon visste inte.
Vem vill ha en kaffekopp i sin kropp?
Dusty, kan vi hjälpa dig?
Kan jag hjälpa er?
Jag bara beslöt att brygga en bricka
PoddyBean's kaffe åt mina bästa tjejpolare.
De har St. Patrick's Day-tema.
Vilket är en kul grej.
Det finns "gräddigt och grönigt".
Nej, du... Ellen är inte...
Ska vi ta "mindre djärv"?
Nå? Det håller dig vaken under uppläsningen.
Oj, "holy roast".
Hana, ville du ha en kopp i din kropp?
Nej, tack. Jag är inte på humör för kaffe med helgtema.
Nåja, okej. Jag ska bara...
Jag ställer muggarna här borta,
och om ni ändrar er kan ni slåss om dem senare.
Jag menar inte bokstavligen.
Menade inte så.
För det är inte sant, eller?
Kvinnor bråkar inte alltid när de träffas.
Så inga fler könsstereotyper för idag.
Här och nu kan kvinnor göra allt.
Alltid.
- Jag tror jag vet vad som hänt. - Dusty.
Cass berättade för er om min dejt med Alice.
- Dusty. - Så låt mig säga,
en gång för allt, att den beryktade kramen inte ens var lång.
Högst fyrtio sekunder.
Och när man håller på är det inte... Det känns inte som...
- Får jag demonstrera med dig... - Nej.
Nej, inget lämpligt tillfälle.
- Nån annan? Som vill ha en kram? - Nej.
Nehej. För experimentets skull ska jag krama mig själv.
- Om nån har ett tidtagarur. - Okej, Dusty,
ingen bryr sig om dig eller Alice eller er konstiga kram.
Och tänk att jag måste säga det här, men kan du gå till ditt rum?
Ska bli.
Tack.
Förlåt.
Och om nån av er snyggingar behöver prutta efter kaffet,
finns jag där nere.
Jag menar inte... Fan också.
Det är Jacob mot maskinen. Nu gäller det.
Och gissa vadå? Det är nationella mästerskapen i basket.
Jag vet absolut ingenting om basket, och det här är avgörande skottet.
Jösses! Han sätter den.
Vad fan? Var det nån som såg?
Tjena.
- Läser du Odyssén? - Japp.
Är den bra?
Tja, det är sjunde gången jag läser den, så ja.
Det är en rätt viktig text, om än lite släpphänt.
- Är det för college eller... - Jag har hoppat av college.
Lärarna är jävla idioter
som underkänner en om man har en egen tanke.
Okej. Ja.
Det suger. Jag hoppades att college var bättre än high school.
Bra att du hatar high school. Alltså har du en hjärna.
Du är Trevor, va?
- Jobbade du på rinken med min pappa? - Ja.
Beau var en bra anställd tills han inte var det.
Tråkigt att höra om din bror.
Tack.
Jag har ingen bror, men jag vet hur det är att växa upp snabbt.
Därför är skolan så trivial för dig.
Du har upplevt verkliga livet.
Jag har faktiskt lite dödtid, ifall du vill hänga eller så.
Hänga.
Jag älskar att hänga.
Jag bara skojar.
Jag är med.
Sjukt.
Jag vet inte varför jag sa "hänga".
Det är så galet kul när folk säger det...
Har du jämt gillat västernstilen?
Tja, min pappa var en sann västernälskare.
- Minns du min pappa, brandchefen? - Självklart.
Han gjorde mig intresserad.
Vi hade inte mycket annat gemensamt.
Enda gången vi pratade om känslor var när vi pucklade på slagpåsen.
Minns du när du gav mig den, mr J?
För jag var den enda grabben som slog Burly Boy.
Ja.
Hur tusan ska jag kunna laga den här?
Det saknas ju delar.
Men hej.
Oj, vilken samling du har här.
Ja. Jag är väl en samlare.
Jag hittar saker efter vägen,
men man vet aldrig vad man kan behöva som reparatör.
- Vad är det här? - Just ja. Ingen aning.
Jag fick inte igång den.
Men den är fin.
Högtalaren liknar en fjäril.
Jag gillar fjärilar.
Så jag säger. Jag gillar fjärilar.
Men det gör jag.
De lever bara några veckor, men de gör det mesta av livet.
Du får den om du vill.
Så snällt av dig.
- Vad kan jag ge dig som tack? - Glöm det.
Faktum är att jag har mått dåligt.
Du har anlitat mig ofta för att laga den gamla maskinen.
Du kunde ha köpt en ny Burly Boy.
Så hade jag inte behövt komma tillbaka jämt.
Fast jag klagar inte.
Du kan komma förbi även om inget är trasigt.
Min Mighty Meatloaf är inte dum.
Det låter trevligt.
FÖRSTA MAGIBOKEN
DET HÄR ÄR MAGISKT
Mr Johnson.
Jag har en liten kris.
Jag ville ha 40 presenter till Dusty, men det fattas en.
Jag kan ge honom en burk tomatsoppa, inga problem.
Men jag hoppades på nåt lite mer speciellt.
Vad är det där?
Det där?
Ta den om du vill, men den funkar inte.
Rena magin.
Beklagar, mr J.
Den är nog trasig.
Det gör ingenting.
Du gjorde ditt bästa.
Alltså, den kanske inte funkar nu, men den har nog tjänat sitt syfte.
Den tog stan till nästa nivå.
Vad är nästa nivå?
Det var en vision av mig i djungeln,
och först trodde jag att den symboliserade sexuell vildhet,
men mitt animerade jag kom till en glänta i djungeln,
och där fanns ett annat jag, och jag insåg att det var mig själv jag sökte efter.
Den bästa relationen jag kunde ha är den jag har med mig själv.
Så jag har bara haft sex med kvinnor som ser ut som jag,
och jag masturberar sex gånger dagligen.
Oj, bravo. Bra.
- Jättekul. - Bra.
- Jättebra. - Sunt. Wow.
Jag tänkte prata om Dusty,
men jag vill inte tänka på honom nu.
- Ja. - Så, kanske Hana?
Hon kanske kan berätta en historia,
istället för att sitta och tyst döma oss.
Va? Nej, jag dömer inte.
Hana, du vet,
det skulle nog göra oss alla lite mer avslappnade
om du vill berätta en historia om en relation som, jag vet inte,
du lät rinna mellan fingrarna,
och hur det gick till och varför du ångrar det.
Jag har inte haft nån bra relation.
Jag sa ju att jag inte dejtar.
Och jag har inte "vänner".
Vad är "vänner"?
Du sätter vänner inom citationstecken.
Jag vet inte varför.
Jag har inga vänner.
Pappa satte mig i en dyr internatskola när jag var åtta år.
Jag hatade alla andra rika barn,
och min pappa för att han lämnade mig där
och öste pengar över mig och övergav mig.
Och alla hatade mig.
Den sura enslingen med en massa konstiga blå prickar på ryggen.
Jag fick aldrig kontakt med nån.
- Hur länge har du haft dina blå prickar? - Vet inte. Väldigt länge.
Jag har inte alltid haft så många, men det gör det svårt att passa in.
Så jag slutade studera där så snart jag kunde.
Jag tog ett jobb i en bar.
Jag gillar barer.
Jag gillar att höra andra människors historier.
Jag gillar sex. Helst med främlingar.
Jag gillar inte relationer,
de är inget vidare,
men vi har alla saker som vi försöker förändra,
och jag vill vara delaktig i nånting.
Jag vill gärna vara en del av den här konstiga lilla gruppen.
- Jag tänker ge dig en kram. - Jag med.
- Jag också. - Nej, tack.
- Vill du inte ha en kram? - Okej.
Vi hade lite för bråttom.
- Våra värderingar är föremål för... - Hej.
Är du klar att gå?
Faktum är att Trev och jag just beställde mozzarellapinnar.
De verkar vara det viktigaste på menyn.
Och eftersom du är här,
kan jag också få ett glas av det kolsyrade sockervattnet
som serveras här?
Mitt skift är faktiskt över, men jag hade sagt nej ändå.
Du kan sms:a mig när du är färdig.
Efter det här ska Trev och jag hänga på kyrkogården.
Rengöra gravstenar.
- Ska ni rengöra gravstenar? - Vem ska annars göra det?
Familjen till den avlidne, eller regnet.
Du sa ju att vi skulle göra egna saker.
Jag sms:ar dig sen.
Det låter bra. Ha så kul, ni två.
- I alla fall... - Ja.
Hallå. Berätta, Tri.
Jag kan inte ha personalen gå och se ledsna ut.
Mitt skift var över och jag skulle träffa Jacob,
men jag puffade honom nog i armarna på en pretentiös skitstövel.
Han var lite för efterhängsen.
Han ville vara med dig hela tiden, va?
Alltså, jag kan inte tycka illa om honom. Jag vet inte om du vet det om mig,
men jag kan också upplevas som lite jobbig ibland.
Kanske storslösaren och jag borde dölja våra känslor lite mer.
Sätta små dimmerknappar på våra hjärtan.
Nej. Ny kärlek är spännande, och man bör uttrycka den som man vill.
Behöver du hjälp med den?
- Ditt skift är ju över. - Jag har inget annat för mig.
Trina Hubbard, denna akt av vänlighet ska inte bli bortglömd.
Betrakta skylten du slog sönder som betald.
Din skuld är härmed betald,
och du är återigen en avlönad medlem av Giorgios personal.
Vänta lite.
Med denna extra långa mozzarellapinne
förklarar jag dig härmed avlönad.
Okej.
Tack, Giorgio.
- Ja. - Får jag behålla min dricks?
Vi får prata om saken.
Men jag kommer att säga nej, tjejen.
Hana,
jag vill be om ursäkt för att jag var kylig mot dig förut.
Jag förstår nu varför du inte kämpade för Giorgios kärlek.
Du bär på skador sen barndomen, och det är okej.
Tack.
Din berättelse om internatskolan var så fin.
Och bara så du vet, min bästa filmmusikal är Annie, så...
Det är en annan sak, men tack.
Alltså, förlåt om det kändes som om jag dömde er.
Det var liksom min vanliga min.
Jag är faktiskt lite avundsjuk på er vänskap.
Avundsjuk på oss?
- Vi har varit vänner i 30 år. - Tja...
Hur träffades ni?
Okej. Hon får skylla sig själv.
Det var i femman.
Jag var ny i Deerfield.
Jag satt ensam på samhällskunskapen,
- och så såg jag den. - Hon såg den.
En bländande Latchkey Ladz-jacka i denim hängde på stolen framför.
Spoilervarning. Det var min jacka.
Så jag knackade på tjejens rygg och sa: "Du, jag älskar Latchkey Ladz."
- Men gissa vad. Det var inte Nat. - Det var inte jag.
Jenny Benson hade tagit min jacka.
Man ska inte tala illa om de döda
men Jenny Benson var fruktansvärd.
Hon stal också min pojkvän, Darren R,
och jag ville bara dö.
Men så fixade Cass tillbaka min Latchkey Ladz-jacka.
Jag visste då att vi alltid skulle ta hand om varandra,
- och det har vi gjort. - Det är sant.
Man kan säga att Nat är min bästa relation.
Ursäkta, men vad är en Latchkey Lad?
Bara det bästa pojkbandet i världshistorien.
- De är från England, Hana. - Zed.
Han var min favorit. Favorit stavat med "u".
De har en låt som heter "Standing in the Queue",
för i England säger man så.
Så de står i kö.
- Vi kör den. - Redo? Okej.
Okej. Då kör vi.
Och bakåt. Och åh.
Publiken blir vild.
Now you, we don't stand in the queue
Stöter med höfterna.
Elbasen kommer in.
Trummorna också.
- Kan du den? - Föräldrar blir arga.
Vi kan än, tjejen.
- Du kan den, va? - Tjejen, vet du...
Vet du verkligen inte vilka de är?
Jag är okunnig om mycket.
Okej.
Vi måste fixa det här omedelbart.
Omedelbart.
- Hej. - Förlåt att jag stör i din källare.
Har du möjligen sett min Latchkey Ladz-låda?
Ja, det har jag faktiskt.
Var nånstans? Jo. Där borta.
- Tack. - Ladz-grejer.
Ja. Tack.
- Vad letar du efter? - Inget. Jag bara...
Jag bara sysselsätter mig medan jag är fast i källaren.
Förlåt mig. Jag menade inte att snäsa av dig inför alla.
Nej, det var mitt fel. Jag var jättekonstig.
Verkligen.
Men nu när jag vet att kramen inte var nån stor grej,
ska jag inte nämna den mer.
Visst är det en stor grej.
Jag var överraskad
att du gick ut på dejt typ bokstavligen direkt
när vi började med vår själv-forskning.
- Ja. - Det tog dig tio dagar,
tio dagar att ens våga pröva MORPHO-maskinen.
Jag menar, du är inte den som
- gör saker spontant. - Nej.
Du har haft samma rutiga skjorta i 20 år.
Jag gillar rutigt.
Så det är svårt att inte tänka:
"Är det här nåt han har planerat?
Är det här den han har haft ögonen på?
- Finns det verkliga känslor där?" - Cass, nej.
Jag fick mig att gå på en dejt med en annan person,
för hon var en annan person.
För hon såg på mig annorlunda,
vilket fick mig att se annorlunda på mig själv.
Vilket är precis vad vi sa att vi skulle göra.
Tja...
Får jag fråga en sak?
Hur känns det att krama nån i 40 sekunder?
Pinsamt.
MAGIKER
DU MÅSTE UPPTÄCKA VEM DU ÄR
Ian.
HEJ, WALT. DU VERKAR VILJA FRÅGA MIG NÅT.
VILL DU VETA VARFÖR JAG INTE KOM TILLBAKA?
JAG BYTTE JOBB.
JAG FICK PUNKTERING.
JAG HAR FRU OCH BARN.
JAG BLEV SJUK OCH KUNDE INTE KOMMA.
JAG ÄLSKADE DIG ALDRIG.
JAG ÄLSKADE DIG FÖR MYCKET.
Jag förstår inte. Vilket är det?
SKULLE DET FÖRÄNDRA NÅT OM JAG BERÄTTADE VAD SOM VERKLIGEN HÄNDE?
Jag vill bara veta om du gillade mig också.
Jag trodde det, men...
Jag vet inte.
När du inte kom, trodde jag att jag hade tagit miste.
VAD TROR DU NU?
Mr J, du kommer lagom till middagen.
Jag har Tough Guy Turkey och Mighty Meatloaf. Vad sägs?
Jag har anklagat mig själv för nåt som inte var mitt fel.
Men...
...jag tänker inte göra det mer, och jag ville berätta det för dig.
Mr J,
det är en verklig ära att du valde att dela detta med mig.
Men jag väntar på svar om middagen.
Jag tar kalkon.
Okej.
Men jag måste säga att köttfärslimpan är god.
Min hemlighet är att äta bröd mellan varje tugga kött.
Jag sover hemma hos mig i natt, Beau.
Visst, om det är det du vill.
Fast jag har tänkt,
jag kanske kan bli din nya nödkontakt.
Jag klarar nog det utöver min plikt som sheriff,
såvida du inte får hjärtattacker.
Jag nöjer mig nog med en tills vidare.
Mr Johnson, vart har dina prickar tagit vägen?
BASERAD PÅ BOKEN SKAPAD AV M.O. WALSH
Undertexter: Bengt-Ove Andersson