Mr. Johnson. Maskinen er ødelagt.
Jeg vet det, barn. Den har bare skapt problemer.
Jeg har ringt en reparatør, men den blir visst ikke prioritert.
Beklager. Jeg måtte kaste en musefamilie ut av en Street Fighter-konsoll,
og de ønsket ikke å dra.
Det går bra. Du er presis.
Her, jenter. Ta noen Nerds.
Dere kan snart bokse igjen, takket være...
- Ian. Og du må være... - Dagligvare Johnson. Johnsons dagligvare.
Jeg mener, dette er Johnsons dagligvare. Jeg heter Walter Johnson.
Johnsons dagligvare var faren min.
Jøss. Jeg har aldri sett en slik en før. Den må være minst 40 år gammel.
Ja, den er flott, ikke sant?
Jeg tror de ga bort noen av dem da de reklamerte for Burly Boy-middagene.
Det funket vel på meg. Jeg spiser masse frossenmat.
De lager Strongman stroganoff, Kraftig kjøttpudding,
Mandig mac and cheese. Det beste måltidet for en enslig mann.
Enslig? Det sliter jeg med å tro på.
Du kan se hvorfor jeg ikke kunne reparere den.
Det er derfor jeg er her, Walt. Kan du gi meg en bøyd nebbtang?
Det er en skiftenøkkel.
Jeg beklager at du måtte komme tilbake. Jeg aner ikke hva de dumme barna gjør.
Det er ikke noe problem. Jeg håpet du skulle ringe.
- Jaså? - Ja.
- Jeg holdt på å ringe butikken. - Hva?
Jeg ville si at jeg prøvde Strongman stroganoff.
- Hva syntes du? - Ikke så god.
Stroganoffen kan være vrien.
De sier man skal skjære ett hull i plasten. Jeg skjærer to.
Vil du være fancy, kan du bytte fra høy til medium styrke midtveis.
Hei, kan du gi meg...
Mr. Johnson.
Kom, partner. La oss få deg inn.
Jeg må innrømme at det var en vekker. Ikke bare at hjertet mitt stoppet,
men å huske at jeg hadde Izzy som nødkontakt.
At hun var nødkontakten din, var den virkelige nødssituasjonen.
Ja. Snilt av deg å la meg overnatte, Beau. Du kjenner meg jo ikke så godt.
Hva snakker du om, Mr. J? Jeg har handlet i butikken din hele livet mitt.
Siden jeg tilbringer all tiden i butikken, har jeg vel ikke så mye tid til venner.
Vel, det er min glede å ha deg her.
Og jeg får øve på å lage ansikter.
- Se på dette. - Jøss. Som å se seg selv i speilet.
- De blå prikkene er M&M's. - Det ser jeg.
- Jeg kan ta dem om du ikke liker søtsaker. - Nei.
Jeg er bare litt forlegen.
Ikke noe å være flau over, Mr. J. Sønnen min Kolton hadde også blå prikker.
- Det samme har Hana, Dusty, Cass. - Jaså?
Det er ikke en stor sak.
Jeg får utslett på hodet når noe plager meg.
Som da jeg ikke fant Stetson-hatten min. Idet jeg fant den, forsvant utslettet.
Ironisk, siden jeg nå hadde hatten til å skjule utslettet.
Mr. Johnson, får jeg sparken?
Jeg kan ha telt feil, men jeg kan gjøre det godt igjen.
Nei, Jacob, du var flink.
Jeg vurderte å stenge butikken i noen dager til jeg er på beina igjen.
Du fortjener litt fri.
- Virkelig? Du stenger aldri butikken. - Jeg tror det er en del av problemet.
Jacob, jeg la merke til at du tok med den greia hjem.
Ja. Den sluttet å virke etter MORPHO-ens neste fase,
men jeg passer på den for sikkerhets skyld.
Jeg kan se om jeg kan reparere den. Fatteren din elsker et prosjekt.
Hva sier du, Mr. J?
Jeg har masse tid.
Tenk at du inviterte Hana.
- Hvorfor skulle jeg ikke det? - Fordi hun er så tvilsom.
Hun holdt hemmeligheter om maskinen, og hun har de rare blå prikkene.
- Det har jeg også. - Ja, men dine er chic.
- Du vet vel at hun lå med Giorgio? - Ja.
Han slo åpenbart opp med henne, men hun kjempet ikke for ham, Cass.
Hvem, etter å ha opplevd bare ett erotisk øyeblikk med Giorgio,
ville ønsket å leve uten ham?
Jeg vet at du og Giorgio nesten kysset.
- Jeg kjempet ikke for ham. - Det var annerledes. Du var med Dusty.
- Dusty. Hei sann. - Hei.
Huff da. Hva var det jeg avbrøt? Dere to snakket om meg, eller hva?
Nei, vi snakket om alle vi kjenner.
Giorgio har åpenbart fortalte Nat om daten min med Alice.
- Vent. Unnskyld, hva? - Ja, jeg gikk på date med Trinas lærer.
Og ja, jeg avsluttet kvelden med en klem.
- Og ja, det var en normalt lang klem. - Det er en rar ting å klargjøre.
Det er hele pakka. Det var det hele, folkens.
- Kan vi bare slutte å snakke om det? - Dusty, vi snakker ikke om det.
Giorgio nevnte henne ikke engang. Vi er begge for kompis-kodeksen.
Du og jeg hadde bestemt oss for ikke å dele den slags detaljer. Ok?
- Ja, jeg husker det. - Vi snakket om Hana.
Å, akkurat.
Kommer hun på bokklubben din?
Dusty. Dusty.
For siste gang,
det er ikke en bokklubb.
Det er en fortellergruppe, inspirert av New York Citys The Moth.
Ok? Alle forbereder en historie om et bestemt tema,
og denne ukens tema er "mitt største forhold".
Vil du bli her og snakke om lærervennen din?
Nei, det vil jeg ikke. Jeg skal la dere gjøre det i fred.
Jeg skulle bare hente vann med kullsyre fordi jeg var lei av vann fra krana.
Men jeg kan bare riste det.
Nyt... lesingen.
- Ok. - Jeg skal...
- Går det bra? - Ja. Jeg sa vi kunne gå ut med andre.
Visste ikke det ville skje så fort, men jeg møter også nye folk, som Hana,
så jeg hadde satt pris på det om du bare ga henne en sjanse.
Klart det. Men viser det seg at hun er psykopat...
- Hei! - Hva skjer, jenta mi? Ja!
- Tok med syrah. - Kom inn.
Greit om du ikke liker den. Jeg fant en hel kasse i kryperommet.
Et kryperom. Jeg er så glad for at du kunne komme, Hana.
- Ja, unnskyld. - Denne veien. Takk for at du kom.
Jøss. Se på den serveringsteknikken.
Har dere kommentarkort? For servitøren min er for flink.
Det er søtt at du valgte å bruke fridagen din på sakte å drikke
det billigste vi har på menyen, men du burde dra og gjøre noe gøy.
Jeg gjør noe gøy. Jeg ser på at du jobber.
Det var det jeg ville gjøre da vi datet, men ikke datet.
Det er søtt, men nå som vi dater, har vi tilbrakt mye tid sammen på skolen,
- etter skolen og i helgene. - For mye?
Jeg er altfor mye.
Kanskje litt. Jeg er bare ærlig.
Hva skjer, LA-stil? Distraherer du mine ansatte?
Nei. Jeg bare... LA-stil?
Jeg stoler ikke på deg.
Trina, jeg stoler ikke på ham. Det var han som villedet min Savannah.
- Din Savannah? - Stemmer.
Stefar Giorgio kødder ikke. Den kødden prøvde å utkødde en køddegutt.
Kødder du med køddesjefen, så blir det ikke mer kødd.
- Vent, er jeg eller du køddegutten? - Ikke gjør deg til.
- Nei. - Ok? Sav og jeg forteller hverandre alt.
Noen ganger ligger mobilen hennes fremme mens hun får meldinger,
- og jeg leser dem ved et uhell. - Så du så at jeg beklaget flere ganger?
Nei.
Men Savannah sa at de ikke engang var så oppriktige.
Så slutt å plage jenta mi, og gå og heng med guttene dine.
Jacob har ikke gutter.
- Jeg har gutter. - Et lite råd, Tri.
Jobb og fritid er som olje og eddik.
Noen ganger blir de en herlig kombinasjon, som signaturdressingen vår,
Giorgios balsamico. Varemerke, køddegutt.
Men de er alltid to adskilte smaker.
- Skjønner du? - Jeg skjønner.
Hjelp meg. Jeg henger opp vakker kunst inspirert av mitt livs kjærlighet.
Vent, det er sikkert henne.
Nat, baby.
Hva? Nei!
- Hvorfor er hun på fortellergruppa? Nei. - Ikke det at jeg ikke vil ha deg her.
- Nei, jeg skjønner. - Det er bra å gjøre våre egne ting iblant.
Vil ikke bli som mine foreldre.
- Avhengige av hverandre og urealiserte. - Nei.
Her. Spill i arkaden.
Vinner du Koosh-ballen som alltid har vært der, får du krøllete pommes frites.
- Jeg tar imot utfordringen. - Ok.
Han satte seg i båten og padlet av gårde. Og det var mitt største forhold.
Jøss.
Ok, så det er den vi må prøve å slå.
Så flott, Ellen.
Og Hana, vi klapper eller knipser når noen er ferdige med en historie.
Men det går bra, dere. Hun visste det ikke.
Hvem vil ha en kapsel i kroppen?
- Dusty, kan vi hjelpe deg? - Kan jeg hjelpe dere?
Jeg bestemte meg for å lage PoddyBeans kaffekapsler til yndlingsjentene mine.
Med St. Patricks dag-tema. Det er bare moro.
Så vi har "skjønn og grønn".
Nei, Ellen vil ikke...
Skal vi gå for "mindre djerv"?
Det holder dere våkne mens dere leser.
Å, "hellig brent". Hana, vil du ha en kapsel i kroppen?
Nei takk. Jeg har ikke lyst på kaffe med merkedag-tema.
Vel, ok. Jeg bare...
Jeg bare setter dem her borte,
og hvis dere ombestemmer dere, kan dere slåss om dem senere.
Ikke som et katteslagsmål. Mente det ikke sånn.
For det er ikke sant. Kvinner slåss ikke alltid når de samles.
Så la oss få slutt på den kjønnsstereotypien i dag.
Her og nå kan kvinner gjøre alt.
Alltid.
- Vet dere hva jeg tror? - Dusty.
Jeg tror Cass fortalte om min date med Alice.
- Dusty. - Kan jeg bare si
at den nå beryktede klemmen ikke engang var så lang.
Maks 40 sekunder.
Og når du er i den, føles det ikke som...
- Kan jeg demonstrere... - Nei.
Nei, ikke riktig tidspunkt.
- En annen? Hvem vil ha en klem? - Nei.
Nei. For eksperimentets skyld skal jeg klemme meg selv.
- Har noen en stoppeklokke? - Ok, Dusty.
Ingen bryr seg om deg eller Alice eller den rare klemmen.
Kan ikke tro at jeg må si det, men kan du gå til rommet ditt?
Skal bli.
Takk.
Unnskyld.
Og hvis en av dere skjønnheter vil legge en kapsel i kaffen, er jeg nede.
Det var ikke... Faen heller.
Det er Jacob mot maskin. Alt står på spill.
Og vet du hva? Det er den nasjonale basketballmesterskapsserien.
Vet ingenting om basketball, og dette er det siste skuddet.
Fy søren! Han scorer. Hva faen? Så dere det?
Hei, kompis.
- Leser du Ulysses? - Jepp.
Er den bra?
Det er sjuende gang jeg leser den, så ja.
En viktig bok, om enn litt vel utbroderende.
- For college, eller... - Nei, jeg sluttet.
Professorene er idioter som gir deg F hvis du har en original tanke.
Akkurat. Ja. Det suger. Jeg håpet college ville være bedre enn videregående.
At du hater videregående, betyr at du har en hjerne.
- Trevor, ikke sant? Du jobbet med pappa? - Stemmer.
Beau var en god ansatt til han ikke var det. Synd å høre om broren din.
Takk.
Jeg har ikke en bror, men jeg vet hvordan det er å vokse opp fort.
Videregående virker nok uvesentlig fordi du har opplevd livet.
Jeg har litt tid å slå i hjel, hvis du vil henge eller noe sånt.
Henge.
Jeg elsker å henge.
Jeg bare tuller med deg. Jeg er helt med på det.
Fett. Jeg vet ikke hvorfor jeg sa "henge". Det er latterlig når folk sier det, så...
Har du alltid likt western-greier?
Faren min var western-fyren.
- Husker du faren min, brannsjefen? - Klart det.
Han gjorde meg vel interessert. Vi hadde lite annet til felles.
Vi snakket bare om følelser når vi slo den sekken.
Husker du da du ga meg den, Mr. J? Jeg var den eneste som nådde Burly Boy.
Ja.
Hvordan i helvete skal jeg fikse denne? Den har ikke engang alle delene.
Hei.
Jøss, du har litt av en samling her.
Ja. Jeg er en hamstrer. Plukker opp tilfeldige ting hvor enn jeg drar,
men du vet aldri hva du trenger som reparatør.
- Hva er dette? - Aner ikke. Fikk den aldri til å fungere.
Den er nydelig. Høyttaleren ser ut som en sommerfugl.
Jeg liker sommerfugler.
Hør på meg. Jeg liker sommerfugler.
Men jeg gjør det.
De lever bare i noen uker, men de gjør det meste ut av det.
- Den er din, hvis du vil ha den. - Det var snilt.
- Hva kan jeg gi deg? - Ikke tenk på det.
Jeg har hatt dårlig samvittighet.
For alle gangene jeg har reparert maskinen, kunne du kjøpt en ny Burly Boy.
Da hadde jeg ikke trengt å komme hit hele tiden. Ikke at jeg klager.
Kanskje du kan stikke innom selv om ingenting er ødelagt.
Lager en kjempegod Kraftig kjøttpudding.
Høres hyggelig ut.
DIN FØRSTE TRYLLEKUNSTBOK
DETTE ER MAGI
Mr. Johnson.
En liten krise. Trodde jeg hadde 40 gaver til Dusty, men jeg mangler én.
Jeg kunne gitt ham en boks tomatsuppe, men jeg håpet på noe mer spesielt.
Hva er den greia?
Den?
Du kan få den, men den virker ikke.
Magi.
Beklager, Mr. J. Jeg tror den er ødelagt.
Det går bra. Du gjorde ditt beste.
Den funker ikke nå, men kanskje den har tjent sin hensikt.
Den fikk byen til den neste fasen.
Hva er den neste fasen?
Det var en visjon av meg i jungelen. Jeg trodde det sto for seksuell villmark,
men den animerte meg ankom en lysning i jungelen,
og der var det en annen meg. Jeg innså at jeg var meg-en jeg lette etter.
Det største forholdet jeg kan ha, er det jeg har med meg selv.
Så jeg har bare sex med kvinner som ser ut som meg,
og jeg masturberer seks ganger om dagen.
Jippi. Bra, bra.
- Så gøy. - Jippi.
- Så flott. - Sunt. Jøss.
Jeg skulle snakke om Dusty, men jeg vil ikke engang tenke på ham nå.
- Nei. - Så hva med Hana?
Hun kan dele en historie i stedet for å dømme oss i stillhet.
Hva? Jeg dømmer ikke.
Hana, jeg tror vi ville følt oss tryggere
hvis du delte en historie om et forhold som du på uforklarlig vis lot glippe,
hvordan du kunne det, og hvorfor du angrer.
Jeg har ikke et største forhold. Jeg sa jeg ikke går ut med folk.
Jeg har heller ikke "venner".
Hva er "venner"? Du satte venner i anførselstegn.
Jeg vet ikke hvorfor. Jeg har ikke venner.
Pappa plasserte meg på en kostskole for rike barn.
Jeg hatet de andre rike barna, og faren min for å ha plassert meg der,
og for å ha kastet penger på meg og forlatt meg. Alle hatet meg.
Einstøingen med ryggen full av blå prikker.
Jeg knyttet aldri bånd med noen.
- Hvor lenge har du hatt blå prikker? - Vet ikke. I evigheter.
Jeg har ikke alltid hatt så mange, men ikke ideelt for å passe inn.
Så jeg dro så fort jeg kunne og fikk meg jobb på en bar.
Jeg liker barer. Jeg liker å høre andre folks historier.
Jeg liker sex. Helst med fremmede. Jeg liker ikke forhold.
Jeg syns ikke de er flotte, men vi har alle ting vi prøver å endre,
og jeg har lyst til å være en del av noe.
Jeg har lyst til å prøve å være en del av denne rare, lille gruppen.
- Jeg skal klemme deg. - Jeg også.
- Jeg blir med. - Nei takk.
- Vil du ikke? - Ok.
Ok. Vi gikk for langt.
- Verdiene våre bestemmes av... - Hei.
Er du klar for å dra?
Trev og jeg har akkurat bestilt mozzarellastenger.
De er det viktigste på menyen.
Siden du er her, kan jeg også få det korporative sukkervannet dere serverer?
Jeg er ferdig med skiftet, men ville sagt nei.
Send meg en melding når du er ferdig.
Etterpå skal Trev og jeg henge på gravlunden. Vaske noen gravsteiner.
- Skal dere vaske gravsteiner? - Hvem vil ellers gjøre det?
Familien til personen som døde, eller regnet.
Du sa vi burde gjøre våre egne ting. Sender deg en melding senere?
Høres bra ut. Ha det gøy, dere to.
- Uansett, så... - Jepp.
Yo. Snakk til meg, Tri.
Mine ansatte kan ikke gå rundt og henge med geipen.
Skiftet mitt er over, og jeg skulle være med Jacob,
men jeg tror jeg dyttet ham inn i armene til en pretensiøs dust.
- Han var litt klengete. - Ville han være i trynet på deg?
Nå sliter jeg med å hate gutten. Jeg vet ikke om du vet dette om meg,
men jeg kan også prøve litt for hardt noen ganger.
Flottenfeieren og jeg burde kanskje skjule følelsene våre litt mer.
Ha en liten dimmer på hjertene våre.
Nei. Ny kjærlighet er spennende. Du burde uttrykke det sånn du vil.
Trenger du hjelp med det?
- Trodde skiftet ditt var over. - Har ikke noe bedre å gjøre.
Trina Hubbard, denne vennlige gjerningen vil ikke gå upåaktet hen.
Du har betalt meg tilbake for skiltet du knuste. Jeg sletter herved gjelden din
og gjeninnsetter deg som et lønnet medlem av Giorgios servitørlag.
Yo.
Med denne ekstra lange mozzarellastangen erklærer jeg deg herved lønnet.
Ok.
Takk, Giorgio.
- Ja. - Får jeg beholde driksen?
Vi kan snakke om det.
Men det blir et nei fra meg, kompis.
Hana. Jeg vil bare si at jeg er lei for at jeg ga deg en kald skulder tidligere.
Nå skjønner jeg hvorfor du ikke kjempet for Giorgios kjærlighet.
Du er skadet fra ungdommen, og det er greit.
Takk.
Historien din om kostskolen var veldig vakker.
Og filmmusikalen jeg liker aller best, er Annie, så...
Det er noe annet, men takk.
Beklager hvis det føltes som om jeg dømte dere.
Det er bare den faste minen min.
Om noe er jeg faktisk misunnelig på vennskapet deres.
Er du misunnelig på oss?
- Vi har vært venner i 30 år. - Vel...
- Hvordan møttes dere? - Ok. Hun ba om det.
Det var i femte klasse.
Jeg hadde nylig flyttet til Deerfield og satt alene i samfunnsfagtimen
- da jeg så den. - Da hun så den.
En Latchkey Ladz-dongerijakke hang på stolen rett foran meg.
Spoiler. Det var min jakke.
Jeg pirket jenta på ryggen og sa: "Jeg elsker Latchkey Ladz."
- Men det var ikke Nat. - Jenny Benson hadde stjålet jakken min.
Ikke for å snakke stygt om de døde, men Jenny Benson var helt forferdelig.
Hun stjal også typen min, Darren R,
og jeg ønsket å dø.
Men Cass sørget for at jeg fikk tilbake Latchkey Ladz-jakken.
Da visste jeg at vi alltid ville passe på hverandre,
- og det har vi alltid gjort. - Det er sant.
Man kan vel si at Nat er mitt største forhold.
Unnskyld. Hva er en Latchkey Lad?
Bare den beste guttegruppen i jordens historie.
- De er fra England, Hana. - Zed.
Han var min "favourite", som jeg staver med "u".
De har sangen "Standing in the Queue", siden "kø" i England er "queue".
Så de står i en "queue".
- Vi gjør det. - Klar? Ja.
Ok. Begynner med en gang.
- Og tilbake. Og åh. - Publikum går av hengslene.
Hoftestøt.
Bassen kommer. Trommene blir sterkere.
- Kan du den? - Foreldre blir sinte. Vi kan det fortsatt.
- Du kan den vel? - Vet du virkelig ikke hvem de er?
Jeg vet ikke ting.
Ok, ok.
Vi må gjøre noe med dette umiddelbart.
Umiddelbart.
STJERNEKIKKER-DAGBOK
- Hei. - Hei. Jeg mente ikke å trenge meg inn.
Har du sett Latchkey Ladz-esken min?
Ja, jeg har faktisk sett den.
Hvor? Ja. Der borte.
- Takk. - Ladz-ting.
Ja. Takk.
- Hva leter du etter? - Ingenting.
Jeg holdt meg opptatt mens jeg har husarrest i kjelleren.
- Unnskyld. Mente ikke å glefse foran alle. - Det var min skyld. Jeg oppførte meg rart.
Du sier ikke det?
Nå som jeg vet at klemmen ikke er en stor sak, skal jeg ikke nevne den.
Det er ikke det at det ikke er en stor sak.
Jeg ble overrasket over at du dro på date rett etter at vi begynte selv-plorasjonen.
- Ja. - Det tok deg ti dager.
Ti dager før du prøvde MORPHO-maskinen.
- Du er ikke typen som stuper ut i vannet. - Nei.
Du har brukt samme skotskrutet skjorte i 20 år.
Jeg elsker rutene.
Det er vanskelig å ikke tenke: "Er dette noe han har planlagt?
Er det en han har sett seg ut?
- Er det ekte følelser der?" - Cass, nei.
Jeg tvang meg selv til å dra på date fordi hun var en annen person.
Fordi hun så på meg annerledes.
Det fikk meg til å se på meg selv annerledes.
Det var det vi sa vi prøvde å gjøre.
Vel...
Kan jeg spørre om noe?
Hvordan klemmer man noen i 40 sekunder?
Ukomfortabelt.
TRYLLEKUNSTNER
DU MÅ OPPDAGE HVEM DU ER
Ian.
HALLO, WALT. DET SER UT SOM OM DU VIL STILLE MEG ET SPØRSMÅL.
VIL DU VITE HVORFOR JEG IKKE KOM TILBAKE?
JEG FIKK MEG EN ANNEN JOBB.
JEG FIKK ET PUNKTERT DEKK.
JEG HAR KONE OG BARN.
JEG BLE SYK OG KUNNE IKKE KOMME.
JEG ELSKET DEG ALDRI.
JEG ELSKET DEG FOR MYE.
Jeg skjønner ikke. Hvilken er det?
VILLE DET ENDRET NOE HVIS JEG FORTALTE DEG HVA SOM VIRKELIG SKJEDDE?
Jeg vil bare vite om du likte meg også.
Jeg trodde du gjorde det, men...
Jeg vet ikke.
Da du ikke møtte opp, trodde jeg at jeg måtte ha tatt feil.
HVA TROR DU NÅ?
Mr. J, akkurat tidsnok til middagen.
Jeg har Kjempekalkun og Kraftig kjøttpudding. Hva sier du?
Jeg tror jeg har klandret meg selv for noe som ikke var min skyld.
Men...
...jeg skal ikke gjøre det lenger, og jeg ville bare dele det med deg.
Mr. J,
det er en stor ære at du valgte å dele det med meg.
Men jeg trenger et svar om middagen.
Jeg tar kalkunen.
Ok. Men de har kommet langt med kjøttpuddingen.
Min hemmelighet er å spise brownien og kjøttet annenhver gang.
- Jeg skal sove hos meg selv i kveld, Beau. - Hvis det er det du vil.
Men jeg har tenkt på noe. Kanskje jeg kan være din nye nødkontakt.
Jeg takler det i tillegg til å være sheriff,
- med mindre du stadig får hjerteinfarkt. - Jeg tror jeg nøyer meg med ett.
Mr. Johnson, hva skjedde med prikkene dine?
BASERT PÅ BOKA AV M.O. WALSH
Tekst: Espen Stokka