KULCSOS KÖLKÖK
Mr. Johnson! Elromlott a gép!
Tudom, gyerekek.
Csak a baj van a nyamvadt masinával.
Már hívtam a szervizt, de nem lehetek kiemelt ügyfél.
Elnézést, hogy megvárattam.
Ki kellett költöztetnem egy egércsaládot egy Street Fighter-gépből,
de hepciáskodtak.
Semmi baj. Nem maradt le semmiről.
Tessék, lányok! Drazsé.
Nemsokára megint bokszolhattok, köszönhetően...
Ian. És maga...
Vegyesboltos Johnson. Johnson vegyesboltja.
Ez itt Johnson vegyesboltja.
Walter Johnson vagyok.
Apám Johnson volt. Vegyesboltos.
Azta!
Először látok ilyesmit.
Ez megvan vagy 40 éves, nem?
Úgy, úgy. Remek, nem?
Úgy tudom, ez repiajándék volt
a Stramm Srác készételek mellé.
Hát, nálam betalált.
Nagyon sok olyasmit ettem.
Például Szuper Sztroganoffot, Frankó Fasírtot,
Menő Makarónit sajttal.
Az agglegények abszolút kedvence.
Agglegény? Ezt nem veszem be.
A mindenit! Na ezért nem tudtam megjavítani.
Nos, Walt, ezért vagyok én itt.
Ideadná azt a hajlított fejű fogót?
Ez egy villáskulcs.
Sajnálom, hogy megint el kellett jönnie.
Átkozott kölykök! Nem tudom, mit művelnek vele.
Ugyan, nem gond.
Reméltem, hogy hívni fog.
- Komolyan? - Hogyne!
- Pont most hívtam volna telefonon. - Hogyhogy?
Csak szólni akartam, hogy kipróbáltam a Szuper Sztroganoffot.
És? Ízlett?
Nem nagyon.
A sztroganoffot nem mindegy, hogy melegítjük.
Azt mondják, elég egy lyukat vágni a fedőfóliába. Én kettőt szoktam.
És ha gourmandkodna,
a melegítési idő felénél váltson vissza magas hőmérsékletről közepesre!
Ideadná a...
Mr. Johnson!
Gyerünk, kolléga! Menjünk be!
A NAGY SORSHÚZÁS
Beismerem, magamhoz térített.
Nemcsak maga a szívleállás,
hanem a tény, hogy Izzyt tettem meg vész esetén értesítendőnek.
Ez az igazi vészhelyzet.
És nagyon kedves, hogy befogad, Beau, annak ellenére, hogy nem is nagyon ismer.
Hogy érti ezt, Mr. J?
Gyerekkorom óta járok a boltjába.
Hát, azzal, hogy minden időmet az üzletben töltöttem,
nem maradt egy percem sem a barátkozásra.
Nos, én nagyon szívesen látom itt.
Ráadásul gyakorolhatom, hogy kell arcot csinálni kajából.
Nézze csak!
Mintha a tükörképemet látnám.
- A kék pöttyök M&M's-drazséból vannak. - Látom.
Ha nincs odáig az édességért, megeszem én.
Nem az a baj...
csak szégyellem őket.
Nincs miért, Mr. J.
Kolton fiamon is voltak kék pöttyök.
- De akadnak Hanán, Dustyn és Cassen is. - Komolyan?
Nem nagy kaland.
Nekem a fejemen jön elő valami viszkető izé, ha valami idegesít.
Valamelyik nap is ez volt, amikor nem találtam a kalapom.
Amint meglett, el is tűnt.
Ami persze ironikus, hiszen a kalappal el is takarhatom.
Ki fog rúgni, Mr. Johnson?
Tudom, hogy a leltár nem stimmel pár csipsznél és csokinál, de megoldom.
Nem, Jacob, jól dolgozol.
Arra gondoltam, hogy míg talpra nem állok,
bezárom a boltot. Csak pár napra.
Megérdemelsz egy kis szabadságot.
Komolyan?
Soha nem szokta bezárni.
Kezdem azt hinni, ez is a probléma része.
Jacob!
Látom, hazahoztad azt a micsodát.
Igen. Azóta nem működik, hogy a MORPHO a következő szintre lépett.
Gondoltam, nem árt biztonságba helyezni.
Ránézek. Hátha meg tudom javítani.
Az öreged szeret barkácsolni.
Mit szól, Mr. J?
Én ráérek.
Miért kellett meghívnod Hanát?
Miért ne hívtam volna meg?
Mert simlis alak.
Eltitkol dolgokat a masináról,
és fura kék pöttyök vannak rajta.
Ahogy rajtam is.
Ja, de a tieid elegánsak.
Tudod, hogy lefeküdt Giorgióval?
- Igen. - És nyilván...
Giorgio szakított vele,
de Hana nem küzdött érte, Cass.
Ki az, aki akár csak egy erotikus együttlét után
sem akarna Giorgióval maradni?
És tudom, hogy egyszer majdnem smároltál Giorgióval.
- És én sem küzdöttem érte. - Az más!
Te Dustyval voltál.
- Dusty! Hahó! - Szia!
Ajaj! Mibe csöppentem?
Rólam pletyiztetek, mi?
Nem. Minden ismerőst kibeszéltünk.
Oké. Giorgio nyilván mesélt Natnek a randimról Alice-szel.
Hohó, állj! Mi van?
Szóval randiztam Trina tanárnőjével.
És igen, az este végén öleléssel búcsúztunk.
És igen, nem volt hosszabb, mint egy rendes ölelés.
Fura, hogy ezt leszögezed.
Ennyi a sztori.
Itt a vége, fuss el véle!
- Csak... - Váltsunk témát, jó?
Dusty, nem is beszélünk róla.
Giorgio sem említette.
Mert hiszünk a pasik közti szolidaritásban.
Úgy döntöttünk, hogy az ilyesmit nem osztjuk meg egymással. Oké?
- Ja, emlékszem rá. - Hanáról volt szó.
Ó, tényleg.
Ő is jön a könyvklubotokba?
Dusty, Dusty!
Utoljára mondom,
ez nem könyvklub,
hanem történetmesélők csoportja, amit a New York-i The Moth inspirált.
Érhető? Mindenki készül egy adott téma köré szőtt sztorival,
ami például ezen a héten a „Legjobb kapcsolatom”.
Nem maradsz? Beszélhetnél az új tanárnő barátnődről.
Dehogy beszélek.
Majd kibeszélitek ti.
Én csak bubis vízért jöttem fel, mert már unom a csapvizet a pincében.
De semmi gáz.
Majd felrázom.
Jó szórakozást... az olvasáshoz!
- Oké. - Én...
- Jól vagy? - Igen. Persze.
- Oké. - Én mondtam, hogy randizzunk másokkal.
Csak a tempó lepett meg.
De sebaj, ismerkedek én is, teszem azt, Hanával,
és pont ezért értékelném,
ha adnál neki egy esélyt.
Hogyne! De ha kiderül, hogy valami pszichopata...
- Hé! - Mizu, csajszi? Hahó!
- Hoztam bort. - Bújj be!
Ha nem ízlik, nem sértődök meg.
A bár pincéjében leltem.
Nahát, pince! De jó, hogy itt vagy, Hana!
- Bocsi. - Oké, mutatom az utat.
Kösz, hogy eljöttél!
Azta! Ez ám a felszolgálási technika!
Lehet véleményezni? Mert véleményem az van.
A pincérnőm remekül dolgozik.
Cuki, hogy a szabadnapodat azzal töltöd,
hogy az étlap legolcsóbb elemét iszogatod a munkahelyemen,
de inkább menj és érezd jól magad!
Én jól érzem magam.
Nézem, ahogy dolgozol.
Mindig is ezt akartam csinálni, amikor sunyiban randiztunk.
Ez tök kedves.
De most, hogy már randizunk,
a suliban is sokat vagyunk együtt,
- és a suli után és hétvégén is. - Besokalltál?
Mert kezdem úgy érezni.
Csak egy kicsit. De legalább őszinte vagyok.
Mizu, Nagymenő? Elvonod a személyzet figyelmét?
Nem. Azt mondtad... Nagymenő?
Nem bízom benned.
Trina, nem bízom benne.
Ez a nyikhaj vezette meg az én Savannah-mat!
- A te Savannah-ádat? - Pontosan.
Giorgio mostohaapu nem szarakodik.
Ez a pébubus megpróbálta überelni az origi pébubust.
De ha szarakodsz a jefével, az nagyon kibézik veled!
Várj, most akkor én vagyok a pébubus, vagy te?
Adod itt a szemérmest!
- Dehogy! - Érthető?
Savval mindent megosztunk egymással.
És néha elöl hagyja a telóját, azon felugranak az értesítések,
én meg véletlenül elolvasom őket, mire észbe kapok.
Akkor láttad a bocsánatkérő szövegeimet?
Nem.
Savannah azt mondta, nem tűntek őszintének, tesó.
Szóval állj le a csajszim zaklatásával
és eredj bandázni a haverjaiddal!
Nem nagyon vannak neki.
- Dehogynem! - Egy jó tanács, Tri:
a munkahely és a magánélet, mint olaj és ecet.
Néha csodás elegyet alkotnak,
mint például híres öntetünket,
a Giorgio's Balsamicót.
Le van védve, pébubus!
De mindig specifikus ízűek.
- Vágod? - Vágom.
És most segíts felakasztani ezt a festményt,
amit életem szerelme inspirált!
Pill, ez ő lesz!
Nat, bébi!
Mi? Nem!
Mit keres a történetmesélésen? Na ne!
Nem az van, hogy nem akarlak itt látni.
- Értem. - Csak jót tenne nekünk,
ha egyedül is csinálnánk valamit.
Ne végezzük úgy, mint a szüleim!
- Kapcsolatfüggőkként és kielégítetlenül. - Adom.
Tessék! Eredj játékgépezni!
Ha megnyered a 90-es évek óta porosodó gumilabdát,
meló után kapsz csavart sültburit.
- Kihívás elfogadva. - Okés.
Beszállt a csónakba, és elevezett.
És ez volt a legjobb kapcsolatom.
Hű!
Oké, ezt kell überelni.
Remek volt, Ellen.
Hana, egy-egy sztori után általában tapsolunk vagy csettintgetünk.
Nem gáz, csajok, nem tudta.
Ki kér egy jóféle feketét a testébe?
Segíthetünk, Dusty?
Inkább én segíthetek.
Főztem egy kisebb tálcányi feketét
a kedvenc kapszulás kávémból a kedvenc barinőimnek.
Szent Patrik-napi ízesítésűek.
Csak a poén kedvéért, oké?
Hogy krémes és zöldes legyen mindenki.
Nem, nektek nem... Ellen nem...
Van, aki „enyhébbet” kér?
Ettől nem aludtok be a felolvasás alatt.
Ó, „szent pörkölésű”!
Hana, kérsz egy feketét a testedbe?
Nem, kösz. Nincs hangulatom ünnepi témájú kávéhoz.
Nos, rendben, akkor én...
Itt hagyom a tálcát,
és ha meggondoljátok magatokat, majd vesszetek össze rajta később!
Mármint nem cicaharcban.
Nem úgy értettem.
Mert ez csak egy pletyka.
A nők nem feltétlenül esnek egymásnak csak úgy.
Vessünk véget ennek az általánosításnak, még ma!
Itt a nők azt tesznek, amit csak akarnak!
Állandóan.
- Tudjátok, mi történhetett itt? - Dusty!
Cass elmesélte, hogy Alice-szel randiztam.
- Dusty! - A jegyzőkönyv kedvéért:
a mostanra elhíresült ölelés nem is tartott olyan sokáig.
Max. 40 másodpercig.
De amikor benne van az ember, nem... nem érzi, hogy...
- Bemutathatom... - Nem fogod.
Nem, nem jött még el az ideje.
- Valaki más? Ki kér egy ölelést? - Nem.
Nem? Nos, a kísérlet kedvéért magamat ölelem.
- Ha valaki lemérné... - Ebből elég, Dusty.
Senkit nem érdekel sem Alice, sem te, sem a fura ölelésetek.
El sem hiszem, hogy idáig fajultunk, de nem mennél vissza a szobádba?
Úgy lesz.
Köszönöm!
Bocsesz.
De ha hiányzik egy jóféle fekete a testetekbe,
lent megtaláltok.
Ezt persze nem úgy... Nem... Picsába már!
Jacob a gép ellen. Döntő pont. Minden ezen múlik.
Nem semmi, emberek! A bajnoki döntőben vagyunk.
Szó szerint fingom sincs a kosárlabdáról, és ez a döntő dobás.
Aztakurva! Bedobja!
Hogy a picsába? Látta ezt valaki?
Haver!
- A Ulyssest olvasod? - Ja.
És jó?
Hát, már hetedjére olvasom, szóval ja.
Meglehetősen fontos szöveg, még ha kissé terjengős is.
- Egyetemre jársz, vagy... - Nem, otthagytam.
Sík hülyék tanítanak ott,
akik egyest adnak minden eredeti ötletre.
Na ja.
Szívás. Azt hittem, az egyetem jobb lesz, mint a gimi.
Az biztató, hogy rühelled a gimit. Ezek szerint van agyad.
Trevor vagy, ugye?
- Apámmal melóztál a jégpályán. - Valóban.
Beau egy ideig jó munkaerő volt. Aztán nem.
Részvétem a tesód miatt.
Kösz.
Egyke vagyok, de tudom, milyen, ha gyorsan fel kell nőnöd.
Ezért tűnhet annyira triviálisnak a gimi. Mert megtapasztaltad az életet.
Figyu, éppen ráérek, ha lógni akarsz!
Lógni!
Imádok lógni.
Csak szívatlak, haver.
Persze. Lógjunk!
Állat.
Nem tudom, miért a „lógást” használtam.
Tök krindzs, amikor mondják az emberek...
Mindig is rajongott a western kellékekért?
Inkább apám volt értük odáig.
- Emlékszik rá? A tűzoltóparancsnokra? - Hogyne!
Róla ragadt át rám.
Nem nagyon volt más közös bennünk.
Csak akkor beszéltünk az érzéseinkről, amikor azt a zsákot ütöttük.
Emlékszik, miért adta nekem, Mr. J?
Mert én voltam az egyetlen kölyök, aki ütötte a bokszolós játékot.
Aha.
Hogy javítsam meg ezt az izét?
Nincs is meg minden alkatrésze.
Hahó!
Azta! Nem semmi gyűjtemény.
Ja. Gyűjtögető típus vagyok.
Összeszedek mindenféle kacatot,
mert a szerviziparban sosem tudhatjuk, mikor lesz szükség valamire.
- Ez meg mi? - Na ja, gőzöm sincs.
Nem tudtam működésre bírni.
Csodásan fest.
Ó, a hangszórója pillangóalakú.
Szeretem a pillangókat.
Egyedi, mi? „Szeretem a pillangókat.”
Tényleg szeretem őket.
Pár hétig élnek csak, de abból mindent kihoznak.
A magáé, ha gondolja.
Rém kedves magától.
- Hogyan viszonozhatnám? - Ugyan, hagyja csak!
Igazság szerint kínosan érzem magam.
Ahányszor kihívott, hogy javítsam meg a bokszjátékot,
abból kijönne egy vadiúj gép is.
És nem kéne állandóan kijönnöm hozzá.
Nem mintha panaszkodnék.
Olyankor is erre járhatna, amikor nincs javítanivaló.
Remek Frankó Fasírtot melegítek.
Jól hangzik.
STRAMM SRÁC
BŰVÉSZEK ELSŐ KÖNYVE
EZ ÁM A VARÁZSLAT
Mr. Johnson!
Óriási bajban vagyok.
Azt hittem, megvan a 40 ajándék Dustynak, de egy hiányzik,
és bár egy konzerv paradicsomlevesnek is örülne,
de valami különlegesebbet akarok adni.
Az meg mi?
Az?
Viheti, ha kéri, de szólok, hogy nem működik.
Varázslat!
Sajnálom, Mr. J.
Szerintem ennek annyi.
Semmi baj.
Maga mindent megtett.
Lehet, hogy most nem működik, de betöltötte a feladatát.
Eljuttatta a várost a következő szintre.
Mi a következő szint?
A látomásomban a dzsungelben voltam,
amiről azt hittem, hogy a vad szexuális vágyaimat jelképezi,
de az animált énem elért egy tisztásra,
ahol már várta egy klónja. Ebből jöttem rá, hogy önmagamat keresem.
A legjobb kapcsolatom önmagammal lehet.
Azóta csak olyan nőkkel fekszem le, akik hasonlítanak rám,
és naponta hatszor masztizok.
De jó! Remek, remek.
- Az tök jó. - Igen!
- Remek. - És egészséges. Hű!
Hát, én eredetileg Dustyról beszéltem volna,
de most gondolni sem akarok rá.
- Na ja. - Mi a helyzet Hanával?
Mesélhetne ő is valamit,
ahelyett, hogy csendben ítélkezne felettünk.
Mi? Ugyan már, én nem ítélkezem!
Hana, szerintem mindenki sokkal nyugodtabb lenne,
ha elmesélnél egy sztorit, mit tudom én, arról a kapcsolatodról,
amit érthetetlenül hagytál kicsúszni a kezedből,
és azóta is iszonyúan bánod.
Nincs sztorim legjobb kapcsolatról,
mert, ahogy mondtam, nem randizok.
És nincsenek „barátaim” sem.
Kikre gondolsz?
- Idézőjelbe tetted a szót. - Gőzöm sincs, miért csináltam.
Nincsenek barátaim.
Nyolcéves voltam, amikor apám bentlakásos magániskolába dugott.
Rühelltem a többi lóvés kölyköt apámat meg pláne, amiért odavitt,
magamra hagyott, és mindezt pénzzel kompenzálta.
Mindenki gyűlölt.
A mogorva, magányos csajt, akinek furcsa kék pöttyökkel teli a háta.
Nem igazán barátkoztam senkivel.
- Mióta vannak kék pöttyeid? - Mit tudom én! Amióta az eszemet tudom.
Nem volt mindig ennyi, de a beilleszkedést így is cseszhettem.
Otthagytam a sulit, ahogy tudtam, és vissza sem mentem.
Egy bárban kaptam munkát.
Szeretem a bárokat.
Szeretem mások történeteit hallgatni.
És szeretem a szexet is. Lehetőleg idegenekkel.
Nem szeretem a kapcsolatokat.
Nem tartom jónak őket,
de mindenki meg akar változtatni magában valamit,
én meg szeretnék beilleszkedni.
Szeretnék ennek a fura kis csapatnak a tagja lenni.
- Én most megölellek. - Én is.
- No meg én is. - Ne, kösz!
- Ja, hogy nem szeretnéd? - Oké.
Oké. Túlzásba vittük. Ja.
- Végül is az értékeink... - Hali!
Mehetünk?
Hát, Trevvel most rendeltünk mozzarellás rudacskákat,
ami az étlap legfontosabb elemének tűnik.
És ha már itt vagy,
hoznál a veletek leszerződött multicég
cukros löttyéből?
Már vége a műszakomnak, de erre amúgy is nemet mondtam volna.
Majd írj rám, ha végeztél!
Ha végeztünk, Trevvel kimegyünk a temetőbe.
Sírköveket takarítani.
- Sírköveket fogtok mosni? - Ha mi nem, ki tenné meg?
A halottak rokonai, vagy, teszem azt, az eső.
Azt mondtad, legyen saját elfoglaltságunk.
Majd rád írok, ha végzek.
Jól hangzik. Érezzétek jól magatokat!
- Szóval... - Ja.
Hé! Mi a baj, Tri?
Az én személyzetem sosem lehet szomorú.
Vége a műszaknak, és úgy volt, elmegyünk valahová Jacobbel,
de igencsak belekergettem egy beképzelt faszkalap karjaiba.
Csak egy pöttyet tapadt rám.
Nem hagyott levegőhöz jutni, mi?
Így már nem is tudom annyira utálni. Nem tudom, hogy megvan-e neked,
de én is tudok ám sok lenni néha.
Lehet, hogy Mr. Krőzussal jobban el kéne rejtenünk az érzéseinket.
Tekerős szabályozót kéne műttetni a szívünkre.
Dehogy! Egy új szerelem tök izgis, és úgy fejezed ki, ahogy tudod.
Segítsek felakasztani?
- Azt hittem, vége a műszakodnak. - Igazából nincs jobb dolgom.
Trina Hubbard, ezt a kedves gesztusodat nem fogom elfelejteni.
Az összetört neont nem kell kifizetned.
Feloldozlak az adósság alól,
és ismét a Giorgio's felszolgálócsapat fizetett tagja vagy.
Hé!
Ezzel az extra hosszú mozzarellás rudacskával
ezennel fizetett alkalmazottá teszlek.
Oké.
Kösz, Giorgio!
- Szivi. - A borravalómat megtarthatom?
Megdumáljuk.
De én nemet mondok, anyukám.
Hana,
csak szeretnék bocsánatot kérni a ridegségem miatt.
Már értem, miért nem küzdöttél Giorgio szerelméért.
A fiatalkori traumáid miatt, amivel semmi baj nincs.
Kösz!
A történeted a bentlakásos iskoláról annyira szép volt!
És tudnod kell, hogy a kedvenc musicalem az Annie, szóval...
Az tök más tészta, de kösz.
Sajnálom, ha úgy éreztétek, mintha ítélkeznék felettetek.
Ilyen az alap arckifejezésem.
Leginkább irigy vagyok a barátságotokra.
Irigy vagy ránk?
- Harminc éve barátok vagyunk. - Nos...
Hogy ismerkedtetek meg?
Na jó, ő kérte.
Hát, ötödikesek voltunk.
Mi akkor költöztünk Deerfieldbe.
Tök egyedül ültem állampolgári ismereteken,
- amikor megláttam. - Amikor meglátta.
Az előttem levő széken egy farmerdzsekit, rajta strasszból kirakva: Kulcsos Kölkök.
Spoiler: az enyém volt.
Megveregettem a csaj vállát. „Imádom a Kulcsos Kölköket!”
- Sose találod ki! Nem is Nat ült ott. - Bizony nem!
Jenny Benson ellopta a dzsekimet,
és holtakról vagy jót, vagy semmit,
de Jenny Benson egy hülye picsa volt.
Lenyúlta a pasimat, Darren R-t is, amibe majdnem belehaltam.
De Cass visszaszerezte a Kulcsos Kölkök-dzsekimet.
És már akkor tudtam, hogy mindig vigyázni fogunk egymásra.
- Így is történt. - Bizony.
Mondhatni, Nat életem legjobb kapcsolata.
Bocsi, de mi a tököm az a Kulcsos Kölök?
A világtörténelem legjobb fiúzenekara.
- Angolok, Hana. - Zed.
Ő volt a kedvencem. Zének is mondhatnánk, de, ugye, angol.
Van egy „Glédában állunk” című nótájuk, mert ők így mondják, hogy „sorban állunk.”
Glédában, egyem a szívüket.
- Toljuk el! Toljuk! - Mehet? Je, je!
Oké, ti aztán nem szaroztok.
És vissza. És ó!
A közönség megvadul.
Tudod, mi nem állunk glédában
Medence kinyom!
Jön a basszus.
Meg a dob.
- Vágod? - A szülők megvesznek.
Megy ez még, csajszi!
- Te is ismered, nem? - Te nem...
Te tényleg nem tudod, kikről van szó?
Nem tudok én semmit.
Oké, oké.
Segítenünk kell rajta. Azonnal.
Azonnal!
CSILLAGVIZSGÁLÓK NAPLÓJA
- Szia! - Szia! Nem akartam rád törni.
Nem láttad a Kulcsos Kölkök-dobozomat?
De, láttam.
Hol is? Ja, itt van.
- Kösz. - Kölkök-cucc.
Igen. Köszi.
- Te is keresel valamit? - Semmit. Én csak...
Igyekszem hasznosan eltölteni pincebeli száműzetésem óráit.
Nagyon sajnálom. Nem akartam mindenki előtt úgy rád förmedni.
Az én hibám volt. Iszonyú furán viselkedtem.
Az nem kifejezés.
De így, hogy tudom, hogy az ölelés nem nagy kaland,
fel sem hozom többé.
Nem azt mondom, hogy nem nagy kaland.
Engem alaposan meglepett,
hogy szinte percekkel azután... hogy elkezdtük a dolgot,
te máris randizni mentél.
- Ja. - Tíz nap kellett hozzá.
Tíz nap, hogy beülj a MORPHO-masinába.
Te nem vagy az az „ereszd el a hajam”
- típusú pasi. - Valóban.
Húsz éve ugyanolyan kockás inget hordasz.
Mert imádom.
Így jogosan jut eszembe, hogy...
„Vajon régóta tervezte már? Kinézte magának?
- Érez iránta valamit?” - Nem, Cass!
Azért mentem el randira egy másik nővel,
mert egy másik nő volt.
Mert másként nézett rám,
így én is másként néztem magamra.
És pont ez a lényege ennek az egésznek.
Hát...
Kérdezhetek valamit?
Hogy ölelhetsz valakit 40 másodpercen át?
Kényelmetlenül.
VARÁZSLÓ
FEDEZD FEL KI VAGY VALÓJÁBAN
Ian!
HELLÓ, WALT! ÚGY LÁTOM, KÉRDEZNI AKARSZ VALAMIT.
SZERETNÉD TUDNI, MIÉRT NEM JÖTTEM TÖBBÉ?
LETT EGY MÁSIK MUNKÁM.
DEFEKTET KAPTAM.
CSALÁDOS VAGYOK.
LEBETEGEDTEM.
SOHA NEM SZERETTELEK.
TÚLSÁGOSAN SZERETTELEK.
Nem értem. Mi a válasz?
MEGVÁLTOZTATNA BÁRMIT IS, HA MEGTUDNÁD A VÁLASZT?
Csak szeretném tudni, ho-hogy szerettél-e.
Azt hittem, igen, de...
Nem tudom.
Amikor nem jöttél többé, azt hittem, tévedtem.
ÉS MOST MIT GONDOLSZ?
Mr. J! Mindjárt kész a vacsi.
Van Pacek Pulyka és Frankó Fasírt. Melyiket kéri?
Olyasmi miatt ostoroztam magam, ami nem az én hibám volt.
De...
Nem teszem többé. És ezt meg akartam osztani magával.
Mr. J,
megtisztelő, hogy velem osztja meg.
De mondjon valamit a vacsira!
A pulykát kérem!
Oké.
Meg kell hagyni, sokat javult a fasírtjuk.
A titkom: két falat hús között egy falat brownie.
Ma este otthon alszom, Beau.
Hogyne. Ha ezt akarja.
Átgondoltam a dolgokat,
és lehetnék a vész esetén értesítendő személye.
A hivatali kötelességeim mellé simán belefér,
hacsak nem kap mindennap infarktust.
Megállnék egynél.
Mr. Johnson, mi történt a pöttyeivel?
M.O. WALSH REGÉNYE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Varga Attila