- Ahoj, ako sa darí? - Celkom fajn.
Viete, dlhá cesta, ale hej... A vám?
Dobre. Čo pre teba môžem urobiť?
Vlastne, hej, pozrime sa. Čo máte na pípe?
No, vidíš tu tieto pípy s etiketami pív?
To máme...
- To máte na pípe. Super. - Áno.
A poviete mi,
ktoré máte najradšej?
Nedokážem si vybrať jedno.
Všetky tieto pivá som si veľmi obľúbila.
A čo tak ležiak?
- Ležiak znie super. Pecka. - Skvelé, hneď to bude.
Hneď ako mi ukážeš občiansky.
- Lichotíte mi. - Viem, že?
Lebo asi si príliš starý na pitie.
To nič. Som rád, keď ho pýtajú. Pripomína mi to výšku.
Iste.
Bum.
VODIČSKÝ KOVAC BEAU
Uhneš s prstom?
A máš 40. Fíha.
Na svoj vek vyzeráš veľmi dobre, „Beau Kovac“. Aké je tvoje tajomstvo?
Nastrelené vlasy. A botox. Trochu kryoterapie.
Ako sa naozaj voláš?
Kolton. Kovac. Hej, to je môj oco.
A vie otec, že to máš, Kolton Kovac?
Nevie ani to, že mám jeho nákladiak.
Krádež auta, fajn, pekne.
- Vrátim mu ho. Asi. - Asi?
Neviem. Moje mesto mi lezie na nervy.
Bezvýznamní ľudia robia bezvýznamné veci.
Hej, no, tak je to všade.
Skrátka je naprd, že už si na to prišiel.
Však? Takže to najmenej, čo môžete urobiť, je dať mi pivo.
Dobre, toto je ale.
- Nazdravie. - Nazdravie.
Zázvorový ale.
- Zázvorový ale, najlepší ale. - Hej. Je dobrý.
Vieš, že si to musím nechať, však?
- Môžem ísť na toaletu? - Páči sa.
Vďaka.
MORPHO OBJAVTE SVOJ ŽIVOTNÝ POTENCIÁL
- Hej, už pôjdem. - Iste.
Nechceš nechať čakať ženu a deti. Nechceš nahnevať pani.
Rád som vás stretol.
Šťastnú cestu.
Doriti. Ďalšia bodka.
Kurva.
VITAJTE V DEERFIELDE HRANICA MESTA
Ahoj, Beau Kovac.
Áno, to je môj otec.
Áno, viem. Čo tvoje nastrelené vlasy?
Prepáčte, musím... niečo skontrolovať.
- Ste Jacobova kamarátka? - Čože?
Nie, ja...
Má brata alebo také niečo?
Mal. Asi ste tu nová.
Áno.
Nuž, dúfam, že sa chvíľu zdržíte.
Musím ísť do banky.
Potrebujem bundu, helmu, rukavice.
Asi bez prstov, ale možno aj s nimi.
Ale čo si kúpiť prvé? Bundu či Harley?
Hej, čo myslíte, barmanka?
Pardon, čo sa deje?
Idem si za potenciálom.
MOTORKÁRKA
Odkiaľ to máte?
Na čo čakáte? Vyskúšajte to.
Pán Johnson.
Čo je tam?
„Pripravený na ďalšiu fázu?“
To tam ešte nebolo.
Čože?
SKRYTÝ POTENCIÁL
Čo má znamenať: „To tam ešte nebolo“?
- To. Čo to robí. Čo ste urobili? - Nič sme neurobili.
Vyžarovalo to modré svetlo.
Šli sme za ním a teraz sa nás pýta, či sme pripravení na ďalšiu fázu.
Píše sa tam: „Pripravený na ďalšiu fázu?“
- Veď vravím. - Giorgio, dokázal si to.
Stlačil som zelené tlačidlo, nič sa nestalo.
Prečo stláčaš tlačidlá? Mali by sme hlasovať.
Dobre, nevelíš tu.
To ty si chcela poštvať celé mesto proti tomu stroju.
Započala som dialóg a znova podnietila záujem.
Stalo sa niečo s MORPHO-m?
Musím vás zastaviť.
Prepáčte, ľudia, ale máme tu úplne normálnu situáciu.
- Preboha, Hana, tvoj chrbát! - Čo je to?
Dobre.
Nedeje sa tu nič nezvyčajné ani záhadné.
Takže sa, prosím, vráťte domov.
Dobre, práve som stlačil všetky tlačidlá. A nič.
Mali by sme ho vytiahnuť z elektriky a znova zapojiť.
- Nie. Nevyťahujte to. - Pofúkajte ho.
- Udri ho ako fľašu kečupu! - Áno.
Áno. Hej! MORPHO, sme pripravení na ďalšiu fázu!
Alebo by sme sa mohli spýtať Hany.
Ako sa dostaneme do ďalšej fázy?
Netuším. Ale poviem vám, čo viem.
Dobre.
Keď som tam začala pracovať, MORPHO tam už bolo,
ale nebolo populárne.
Ľudia ho občas použili, vzali si potenciály a išli ďalej.
Nikdy som nevedela, čo sa s nimi stalo.
Fakt ma to mrzí, Hana. Vlastne nepijem whisky.
- Máš suché chardonnay? - Suché martini by bodlo.
Teraz nepracujem.
Dám si whisky, ak nechcete.
- Nie, nedáš. - Takže, počkať.
Tí ľudia v druhom meste
úplne neprevrátili svoje životy kvôli kartičke zo stroja?
Neviem, čo urobili, a nebolo to mesto.
Bol to len bar uprostred ničoho.
Také smutné miesto pre smutných ľudí. Teda, otec Reuben tam bol.
Už ste videli MORPHO?
Nie, v tom bare som bol len raz. Ani som nevidel stroj.
Ale tu ste si všetci začali hovoriť o kartičkách
a podporovať svoje divné nádeje a sny.
To som ešte nikdy nevidela
a nikdy som nevidela, aby stroj prešiel do ďalšej fázy.
- Dobre, mám toľko otázok. - Tiež.
- Mám pár pre Prehľad. - Viete čo?
Každý bude mať jednu otázku. Viac teraz nezvládnem.
Áno, Giorgio?
Je „superstar“ najlepší MORPHO potenciál, aký kedy komu vyšiel?
Nie.
Hej. Ahoj, Hana.
Je „superstar“ medzi tromi najlepšími potenciálmi?
Mám otázku. Čo sa tu deje?
- Ako to myslíš? - Otázka skupine.
Viete, že som Izzy zachránil život?
Ostaňme pri súčasnej téme, dobre?
Chcem vedieť, čo viedlo Hanu práve do tohto mesta.
Len som si náhodne vybrala na mape.
Ale keď sa tu objavil MORPHO, mala som pocit, že...
Je to znamenie?
Akoby boli veci prepojené.
Ako tie posraté bodky. Bodky z MORPH-a.
Máš ich na chrbte a aj ja ich mám na sebe.
Čo to znamená?
Máš bodky? Modré bodky?
Áno, modré bodky z MORPH-a.
Máme ich len my dvaja s Hanou,
a teda musíme byť nejako špeciálni.
- Ja mám bodky. - Čože?
Čo máš?
Mám bodky na chodidle.
Nič som nepovedala, lebo som sa príliš hanbila.
Nevidíte sa nahí?
Predky si vidíme nahé neustále.
Pekne.
Ja mám obrovskú bodku na hrudi.
To je znamienko.
Dobre, ale má ešte niekto znamienko na hrudi?
- To je iné. - Dobre, počúvajte.
Neviem, čo znamenajú bodky.
Začalo sa to pred rokmi, ale neviem, čo ich spôsobuje a...
- Ako sa dostaneme do ďalšej fázy? - Hovorím, že neviem.
To, že som bola na mieste, kde bolo MORPHO,
neznamená, že...
Mnohým veciam stále nerozumiem.
- Naskočili svetlá. - Pozorný.
Dobre, bar je zatvorený.
Zajtra mi môžete klásť ďalšie otázky, na ktoré nemám odpovede,
ale dovtedy musíte odísť.
Pomôžem ti Izzy.
Koleno už je v poriadku. Nepotrebujem pomoc.
Pokiaľ ide o prvé rande, toto bolo skvelé.
- Budeme mať ďalšie. - Takže koľko máš bodiek?
Zopár.
Ukážem ti svoje, ak mi ukážeš svoje.
No, neviem sa dočkať, keď ti chytím nožičky.
Takže ma teraz asi nemáš najradšej na svete.
Prečo myslíš?
Vieš, nebola som k tebe úplne úprimná.
Nie, nie, len som si hovoril, že si mala pravdu.
Skrátka sa vôbec nepoznáme.
A čo tvoja otázka?
Nechceš sa ma niečo spýtať?
Myslím, že na dnes môžeme odvolať inkvizíciu.
Doriti.
Je pekná noc.
Dokonalá.
Teda, viem, že veľa pršalo, ale mám rada dážď.
A tiež mám rada, keď prestane pršať.
Aj ja.
Dobre.
Takže kde si zaparkovala?
Neprišla som autom. Len som išla s tebou.
Prestaň! To je na popukanie.
- Ja som len išiel s tebou! - Bože. Fakt?
Áno. Len som...
Nečudo, že sme kráčali tak pomaly.
Ani ja tu nemám auto.
- Parkovanie na Jeleňfeste je šialené... - Šialené.
- Jeleňfest bol šialený. - Áno.
Pamätáš, ako sme zachránili mesto, povedal si, že by si bol
nevlastný Giorgio dcére a pobozkali sme sa.
Áno.
- Hej. - Pamätám si.
Hej, pozval by som ťa ku mne,
ale určite chceš ísť domov k Savanne.
Ach, panebože. Ach, Savannah.
Bože, asi sa strachuje, kde som.
Mala by som jej zavolať.
Ibaže by spala.
A potom by bolo zlé, keby ju zobudím, však?
Haló? Predsedníčka Klubu zlých matiek.
Áno, máte novú členku.
Neviem.
Som taká hladná, že sa mi ťažko myslí. Ešte som nevečerala.
Ani ja.
Čo tak doplniť palivo a potom skontroluješ Savannu?
Áno. Vieš čo? To znie vlastne naozaj múdro.
Áno. Ale bože, je tak neskoro.
Teda, máš vôbec izbu navyše, kde by som prespala,
ak budem príliš ospalá na cestu domov?
O to ide. Mám ich priveľa. Nechcem na teba tlačiť.
Ach, Giorgio. Nechcem, aby sa táto noc skončila.
Dobre. Tak sa neskončí.
- Ale povedala by si nám to, že? - Áno.
A sľubujem, na 100 % nemám bodky.
Nenúť nás do telesnej prehliadky.
Dusty, nie.
Žart... Neurobím naozaj telesnú prehliadku.
Argumentujem.
Že by bolo dobré vedieť, kto v rodine má modré bodky.
Dobre, no, ja neklamem.
O všetkom sa už vie a nie je to lepšie?
Už žiadne tajomstvá v rodine.
Hej, ostali nám už len neprekonateľné, existenčné záhady,
ktoré vyvolal stroj a vybral si
celkom nevhodnú chvíľu na ukončenie prevádzky.
Niekto na to musí prísť, že?
Položil nám otázku. „Ste pripravený na ďalšiu fázu?“
No, možno je to len otázka.
Možno stroj splnil svoj účel
a ďalšia fáza je, že všetci pochopia, čo sa naučili
a posunú sa ďalej a prevezmú zodpovednosť za svoje životy.
- Hej, to bude asi ono. - To je zlaté. Krásne.
No, každopádne, idem spať, ale ľúbim vás.
A naozaj som s vami rada išla na Jeleňfest.
- Aj ja teba, zlatko. - Zábavný večer.
- Dobrú. - Dobrú noc.
Neveríš tomu, však?
Nie. Dostaneme sa do ďalšej fázy.
Pán Johnson sa veľmi poteší, že ste prišli.
Prišla by som skôr, ale tiež som dnes skoro umrela.
Panebože. To mi je ľúto. Čo sa stalo?
- Stratila sa v bludisku. - Chytili ma do pasce.
Do pasce v labyrinte temnoty.
A ja som ju zachránil. Hoci nevedela, kto som.
Vedela som, kto si. Len mi nenapadlo meno.
Stokrát si bol na mojom úrade a žiadal ma, nech je z teba šerif.
Ako ste ju zachránili?
No, najprv som si povedal:
„Teda, možno som si nemusel zobrať na Jeleňfest pílu.“
Ale povedzme, že sa zišla.
Žasnem nad niekým, kto dokáže používať elektrické náradie.
Mnoho prípadových štúdií na medicíne boli odseknuté prsty.
Hej, no, vdychujem nábytku druhý život, takže...
Dobre.
Strašne ma baví sledovať vás tu, ako celú noc flirtujete,
azda pripomeniem, že je tu muž na smrteľnej posteli.
Nie. Len odpočíva.
Ale bolo by milé, keby ste tu boli, keď sa preberie.
Znamenalo by to preňho veľa.
Viete čo?
Rada by som, ale som nepríjemná,
keď nemám svojich deväť a pol hodín spánku.
A preto mám tak trochu pocit, že pán Johnson by chcel,
aby som išla domov a prišla zase ráno,
keď sa bude na seba viac podobať.
Podľa mňa by uprednostnil, keby ostanete. Už to nepotrvá dlho.
Vieš, Beau, riskujúc, že budem netaktná
a vykonám povinnosti svojho úradu v takomto prostredí,
premýšľala som nad tvojou ponukou na šerifa.
A toto mesto potrebuje trochu bezpečnosti navyše.
Predovšetkým v týchto rušných časoch.
Naozaj? A budete súhlasiť so všetkým?
Výplata, výhody, odznak, plná jurisdikcia?
Podrobnosti doladíme ráno.
Ale teraz je tvojou jurisdikciou pán Johnson.
A musíš tu ostať a chrániť ho.
Ďakujem, Izzy.
Nesklamem vás.
Áno, ježiši, áno, som pripravený na tú posratú ďalšiu fázu.
Áno, som pripravený.
Pošťastilo sa?
Hej. Odomkol som to pred hodinou.
Teraz sa s tým len hrám.
- Dobre, sarkazmus. - Pardon.
Strašne ma to frustruje.
Takže, ak viete nejaký kód...
Už som ti povedala všetko, čo o tom stroji viem, jasné?
Dobre. Dobre, hej. Dáte si...
- Trávu nechcem. - Dobre. Super, super.
Spomínaš si, keď sme sa stretli prvý raz?
- Nie. - Stáli sme priamo tam.
Povedala som ti niečo o nastrelených vlasoch.
Ach, áno.
Asi si tak matne pamätám,
že ste boli veľmi divná.
Myslela som si, že si tvoj brat.
Kolton prišiel do môjho baru. Môjho starého baru.
Vzal otcov nákladiak a chcel, aby som mu naliala pivo.
A ja som si len myslela, že je blbé, normálne decko.
Vieš, milý ale normálny.
Ale potom, keď odchádzal...
Rád som vás stretol.
Šťastnú cestu.
Na nikom som také bodky nevidela.
A neviem to vysvetliť,
ale mala som pocit, že by som mala ísť za ním.
No najprv som nešla a potom, keď som sa za ním vybrala,
už tam nebol.
Prečo by mal Kolton bodky?
Netuším, a preto som ho nakoniec sledovala
a doviedlo ma to sem.
A potom ma nasledoval tento stroj.
Kiežby som teraz nebol sfajčený. Alebo bol oveľa viac.
Ale počkať, prečo ste mi to nepovedali?
- Čo? - Že Kolton...
Prišiel do môjho baru, pýtal si pivo a mal modré bodky?
- Čo by to zmenilo? - To je jedno.
Aj tak by som to chcel vedieť.
Keď o niekoho prídete vždy o ňom chcete vedieť viac.
Aj keď sa vám to nezdalo podstatné, mali ste mi to povedať.
Prepáč.
Väčšinou nemám vo zvyku zapliesť sa s ľuďmi.
- Dobre. Dobre. - Ale je mi to ľúto.
Možno ti pomôžem s týmto.
Ako? Dookola vravíte, že nič neviete.
MORPHO, pojeb sa.
- Bolí, keď po nich chodíš? - Nie.
Ani neviem, kedy sa objavili.
Vyložila som si nohu na umývadlo pri holení
a videla ich v zrkadle.
Ach, hej. Ja ho používam na strihanie nechtov.
Kiežby si mi to nepovedal.
Na vrchu ruského kolesa si povedal,
nech strávime čas osamote.
Myslel si si,
že nás zasiahne blesk, alebo...
Teda, blesk určite privolal ten rozhovor.
Ale nie. Ja...
Naozaj si myslím, že sa nad tým oplatí zamyslieť.
Teda, ak môj potenciál „učiteľ/popiskovač“
nejako súvisí s lyžovaním vo Whistleri, keď sme boli naposledy od seba
a keď si uvidela „kráľovná“, pocítila si,
že chceš od života viac...
Možno potrebujeme čas osamote.
Možno. Nie natrvalo.
- Len istý čas. - Ako by to fungovalo?
Teda, musel by sa jeden z nás odsťahovať?
- Nemusel by si sa odsťahovať. - Jeden z nás.
Neviem.
Neviem, čo by sme povedali Trine.
Chodili by sme s inými?
Vyspime sa na to.
Áno.
- Bola to fakt intenzívna noc. - Hej.
Vyplo prúd a potom sme sa skoro uškvarili na smrť.
A celá tá vec s MORPHO-m a Hanou.
A to, že máš bodky na chodidle, o ktorých si mi nepovedala.
A to, že ty máš bodky, o ktorých si mi nepovedal.
Hej, samé šialenosti.
Tak sa pekne vyspime. Môžeme to všetko prebrať ráno.
Dobrý nápad.
Vstávame, spachtoš.
- Poznáme sa? - Som Beau. Beau Kovac.
Ste v nemocnici, pán Johnson.
Zasiahol vás elektrický prúd z MORPH-a
a mali ste menší infarkt. Ale už ste v poriadku.
Kovac. Ach, áno. Poznám ťa z obchodu.
Asi myslíte môjho syna Jacoba.
Nie. Nie.
Stále si ku mne chodieval s otcom
a hral si sa na boxovacom automate.
To ty si sa povracal v botanickej záhrade.
Presne.
A verili by ste, vyrástol zo mňa šerif.
Viem, že teraz máte krehké srdce na také veľké noviny,
ale ste prvý, komu som to povedal.
To je úžasné.
- Dobre. Takže, šesť týždňov? - Presne, šesť.
- Osamote ale spolu. - Áno.
Stále by sme boli spolu,
ale podporovali by sme vzájomnú potrebu byť osamote.
- Ale spolu. - Áno.
- Myslím, že tak. - Dobre.
Na konci šiesteho týždňa, nech je, ako je, sme spolu.
Pravdaže áno. Je to len šesť týždňov.
Kúpem sa menej často.
Nie som ako tvoja mama a neodchádzam
na neurčito do Európy.
Skvelé načasovanie.
Ale nie, o šesť týždňov sa znova stretneme
a podelíme sa o to, čo sme sa o sebe dozvedeli.
A medzičasom budeme...
- Mať rozvrhy. - Zbožňujem rozvrhy.
Dobre, budeme mať rozvrhy na telky a chladničku,
a naša dcéra Trina by asi mala byť na prvom mieste.
Hej, možno by som si mal kúpiť vlastnú chladničku.
Malú mini chladničku do suterénu.
Určite ti nevadí ostať v suteréne?
Prebrali sme to. Máš pravdu.
Ďalší dom by asi stál prachy.
- A suterén ti ani nevadí. - Zbožňujem ho.
- A ľúbim teba. - A ja ľúbim teba.
A preto budeme istý čas osamote.
Nebolo by jednoduchšie, keby posratý stroj
povedal, čo máme robiť?
Nie je to práve najpriamejšie čarovné zariadenie.
Hej, daj nám náznak, vieš?
Namiesto...
Trochu som to zrýchlila, ale chápeš.
Cass, to je bezchybné napodobnenie MORPH-a.
Trochu som sa hrala s thereminom,
než som ti ho dala.
A teda, v podstate tak znie MORPHO.
Znie ako theremin.
Trochu vyššie. Dobre. A ďalší tón je trochu nižší.
Dobre, dobre. Takže...
- Doriti. - Tesne. Zvládnete to.
Počkať! Theremin! To ten theremin!
Musíte dať theremin do MORPH-a!
Ticho! Pardon, pán Hubbard.
Len sa o niečo snažíme, tak, prosím, ticho.
Áno! Je to tam!
Dokázali sme to! Dokázali!
Dobre, dobre. Pokoj, len pokoj.
To je úžasné.
Teda. Fakt super.
A práve sme chceli... Lebo nám v podstate napadlo to isté.
Teda, môj nápad bol skôr z A do C, kým váš bol skôr z A do B.
A môj zahŕňal vloženie thereminu do stroja.
Ale oba mali theremin, takže skupinové snaženie.
- Skupinové. - Asi je pripravený.
Má novú úvodnú obrazovku.
- Má niekto mince? - Podľa mňa ich netreba.
Píše sa tam: „Vložte kartičku.“
Doriti.
MORPHO VLOŽTE KARTIČKU
UČITEĽ/POPISKOVAČ
PODĽA KNIHY M.O. WALSHA
NA PAMIATKU RICHARDA J. ANOBILA
Preklad titulkov: Jozef Ferencz