Miten menee? - Ei hassummin.
Matka on pitkä, mutta... Mitä kuuluu? - Hyvää. Miten voin auttaa?
Katsotaanpa. Mitä hanasta saa?
Hanat ovat tässä olutmerkkeineen. Ne ovat meidän...
Hanasta saa niitä. Siistiä. - Niin.
Mikä niistä on suosikkisi? - Pidän kaikista näistä oluista.
Miten olisi lager?
Kuulostaa hyvältä. - Hienoa. Tulee heti.
Heti kun näytät henkkarisi.
Imartelet. - Niinpä.
Olet varmaan liian vanha juomaan.
Kiva, kun kysytään. Se muistuttaa opiskeluajoista.
Toki.
Pum.
AJOKORTTI KOVAC BEAU
Siirrä peukaloa.
Olet 40-vuotias. Vau.
Näytät hyvältä ikäiseksesi, "Beau Kovac". Mikä on salaisuutesi?
Hiuslisäkkeet ja Botox. Kylmähoito.
Mikä on oikea nimesi?
Kolton. Kovac. Tuo on isäni.
Tietääkö isäsi tästä, Kolton Kovac? - Ei edes sitä, että otin hänen autonsa.
Autovarkaus. Kiva.
Palautan sen kyllä. Varmaankin. - Varmaankin?
Olen kyllästynyt kotikaupunkiini.
Mitättömät ihmiset tekevät mitättömiä asioita.
Kuten kaikkialla.
Sääli, että tiedät sen jo nyt.
Eikö vain? Voit ainakin kaataa minulle oluen.
Tämä on olutta.
Kippis. - Kippis.
Inkivääriolutta.
Oluiden kuningasta. - Hyvä veto.
Joudun pitämään tämän.
Saanko käydä vessassa? - Ole hyvä.
Kiitos.
LÖYDÄ ELÄMÄSI POTENTIAALI
Minun pitäisi lähteä. - Toki.
Vaimo ja lapset odottavat. Eukkoa ei kannata suututtaa.
Olen iloinen, että tapasimme.
Turvallista matkaa.
Voi paska. Uusi täplä.
Helvetti.
TERVETULOA DEERFIELDIIN KAUPUNGIN RAJA
Hei. Beau Kovac.
Niin. Hän on isäni. - Tiedän. Mitä hiuslisäkkeille kuuluu?
Minun pitää mennä tarkistamaan jotain.
Tunnetko Jacobin? - Mitä?
Ei, minä...
Onko hänellä veljeä?
Oli. Taidat olla uusi täällä.
Niin.
Toivottavasti viihdyt.
Pitää käydä pankissa.
Tarvitsen takin, kypärän ja hanskat.
Sormettomat varmaankin, mutta mikä vain käy.
Kumpi hankitaan ensin? Takki vai Harrikka?
Hei. Mitä sanot, baarimikko?
Anteeksi mitä?
Seuraan vain potentiaaliani.
MOOTTORIPYÖRÄILIJÄ
Mistä sait tuon?
Mitä odotat? Anna mennä.
Hra Johnson.
Mitä siinä lukee?
"Oletko valmis seuraavaan vaiheeseen?"
Tuo on uutta.
Mitä?
Miten niin "tuo on uutta"?
Tarkoitan tuota. Mitä teitte? - Emme mitään. Se hohti sinistä valoa.
Seurasimme sitä, ja nyt se puhuu seuraavasta vaiheesta.
Siinä lukee: "Oletko valmis seuraavaan vaiheeseen?"
Sanoin sen jo. - Teit sen, Giorgio.
Painoin vihreää nappia. Mitään ei tapahtunut.
Miksi painelet nappeja? Äänestetään tästä.
Sinä et päätä.
Yritit käännyttää koko kaupungin laitetta vastaan.
Aloitin keskustelun ja herätin kiinnostusta.
Tapahtuiko Morpholle jotain?
Seis siihen paikkaan.
Pahoittelen. Tilanne on täysin normaali.
Voi luoja, Hana. Selkäsi! - Mitä tuo on?
No niin.
Täällä ei ole mitään epätavallista tai salaperäistä.
Palatkaa siis koteihinne.
Painoin kaikkia nappeja, mutta mitään ei tapahtunut.
Vedetään töpseli seinästä ja laitetaan takaisin.
Ei, älä. - Puhalla siihen.
Lyö kuin ketsuppipulloa. - Hyvä ajatus.
Niin. Hei, Morpho! Olemme valmiita seuraavaan vaiheeseen!
Tai sitten voimme kysyä Hanalta.
Miten seuraava vaihe alkaa?
Ei aavistustakaan, mutta kerron, mitä tiedän.
Hyvä on.
Morpho oli siellä, kun aloitin työt, mutta se ei ollut suosittu.
Ihmiset saivat potentiaalinsa ja jatkoivat elämää.
En tiedä, mitä heille tapahtui.
Anteeksi, Hana, mutta en juo viskiä.
Onko sinulla punaviiniä? - Martini maistuisi.
En ole töissä nyt. - Minä voin juoda viskisi.
Etkä voi. - Hetkinen. Toisen kaupungin asukkaat -
eivät siis muuttaneet koko elämäänsä saatuaan kortin koneesta?
En tiedä, eikä se ollut kaupunki vaan baari syrjäseudulla.
Säälittävien ihmisten säälittävä pulju. Isä Reuben kävi siellä.
Näitkö Morphon aiemmin?
En. Kävin baarissa vain kerran enkä nähnyt konetta.
Täällä kaikki kertoivat korteistaan ja tukivat toistensa omituisia unelmia.
En ole nähnyt sellaista ennen, eikä kone ole siirtynyt toiselle tasolle.
Minulla on paljon kysyttävää. - Samoin.
Haluan lehtihaastattelun. - Tiedättekö mitä?
Kaikki saavat yhden kysymyksen. Muuta en jaksa. Niin, Giorgio?
Onko "supertähti" paras potentiaali, jonka Morpho on antanut?
Ei.
Niin. Hei, Hana.
Onko "supertähti" kolmen parhaan potentiaalin joukossa?
Minulla on kysymys. Mitä tuo on?
Mitä tarkoitat? - Kysymys ryhmälle.
Tiesittekö, että pelastin Izzyn hengen? - Pysytään aiheessa.
Mikä toi Hanan juuri tähän kaupunkiin?
Valitsin sen sattumalta.
Kun Morpho ilmestyi tänne, se tuntui... - Merkiltä?
Yhteydeltä.
Pisteiden välilläkö? Morphon täplien.
Sinulla on niitä selässäsi, ja minullakin on niitä.
Mitä se tarkoittaa?
Onko sinulla sinisiä täpliä?
On. Morphon sinisiä täpliä.
Vain minulla ja Hanalla on niitä, joten olemme varmaan erityisiä.
Minulla on täpliä. - Mitä?
Mitä?
Jalkapohjassani.
En sanonut mitään, koska häpeilin. - Ettekö näe toisianne alasti?
Näemme toistemme etupuolen alasti. - Kiva.
Rintakehässäni on iso läiskä.
Se on luomi.
Hyvä on, mutta onko muiden rintakehässä luomea?
Eri asia. - Kuunnelkaa. En tiedä täplistä.
Omani ilmestyivät vuosia sitten. En tiedä syytä...
Miten seuraava vaihe tulee? - En tiedä.
Vaikka olin samassa paikassa kuin Morpho, minä en...
On paljon, mitä en ymmärrä.
Valot palasivat. - Hyvä huomio.
Baari on suljettu.
Voitte kerjätä lisää vastauksia huomenna, mutta nyt saatte luvan häipyä.
Voin auttaa, Izzy.
Polveni on kunnossa. En tarvitse apua.
Nämä olivat mahtavat ensitreffit.
Tulee muitakin treffejä. - Montako täplää?
Muutama.
Näytän omani, jos sinä näytät.
Haluan päästä lääppimään jalkojasi.
Et varmaan pidä minusta juuri nyt. - Miksi niin luulet?
En ole puhunut sinulle täysin avoimesti.
Ajattelin vain, että olit oikeassa.
Emme tunne toisiamme.
Entä sinun kysymyksesi?
Etkö halua kysyä mitään?
Antaa kuulustelun olla tältä erää.
Voi paska.
Mukava ilta.
Se on täydellinen.
Tiedän, että satoi paljon, mutta pidän sateesta.
Pidän myös siitä, kun sade lakkaa.
Niin minäkin.
Hyvä.
Minne pysäköit?
En tullut autolla. Seurasin vain sinua.
Älä! Tuo on hulvatonta.
Minä seurasin sinua! - Hyvä tavaton. Todellako?
Niin. Minä vain...
Ei ihme, että kävelimme hitaasti. - Minäkään en tullut autolla.
Deerfestin parkkipaikat... - Menevät heti.
Deerfest oli mieletön. - Niin.
Pelastimme kaupungin, sanoit voivasi olla Giorgio-puoli tyttärelleni ja suutelimme.
Muistan sen.
Niin. - Muistan sen kyllä.
Kutsuisin sinut luokseni, mutta haluat varmaan kotiin Savannahin luo.
Voi luoja. Savannah.
Hän miettii varmaan, missä olen. Soitan hänelle.
Paitsi jos hän nukkuu.
En saisi herättää häntä.
Haloo. Se on huonojen äitien kerhon johtaja.
Saitte uuden jäsenen.
En tiedä.
Olen niin nälkäinen, etten osaa ajatella. En ole syönyt vielä.
En minäkään.
Ehkä voit soittaa Savannahille, kun olemme syöneet?
Kyllä. Tuo kuulostaa tosi fiksulta.
Niin. Mutta on jo tosi myöhä.
Onko sinulla ylimääräistä makuuhuonetta -
siltä varalta, että minua nukuttaa?
Niitä on vaikka muille jakaa. En halua painostaa sinua.
Voi, Giorgio. En halua tämän yön päättyvän.
Hyvä on. Sitten se ei pääty.
Kertoisitko meille? - Kyllä. Olen täysin vapaa täplistä.
Älä pakota meitä tarkastamaan. - Älä, Dusty.
En minä oikeasti tarkasta. Teen vain asiani selväksi.
On hyvä tietää, kenellä perheessä on täpliä.
En valehtele. Eikö ole parempi, että kaikki on tiedossa?
Ei enää salaisuuksia.
Jäljelle jäävät vain eksistentiaaliset mysteerit,
joita herättävä kone on lakannut toimimasta.
Joku selvittää tämän.
Se kysyi meiltä: "Oletko valmis seuraavaan vaiheeseen?"
Ehkä se on pelkkä kysymys ja kone on tehnyt tehtävänsä,
ja nyt kaikkien pitää hyödyntää oppimaansa ja ottaa vastuu elämästään.
Niin varmaankin. - Suloista. Kaunista.
Menen nyt nukkumaan, mutta olette rakkaita.
Oli kiva mennä Deerfestiin kanssanne.
Sinäkin olet rakas. - Ilta oli hauska.
Öitä. - Hyvää yötä.
Et kai uskonut tuota?
En. Saavutamme seuraavan vaiheen.
Hra Johnson ilahtuu vierailustasi.
Olisin tullut aiemmin, mutta olin kuolla. - Olen pahoillani. Mitä tapahtui?
Hän eksyi heinäsokkeloon. - Jäin ansaan.
Synkkyyden labyrintissa.
Minä pelastin hänet, vaikka hän ei tuntenut minua.
Tunsin sinut, mutta en muistanut nimeäsi.
Kinuat minulta usein, että nimitän sinut seriffiksi.
Miten pelastit hänet?
Ensin ajattelin,
ettei olisi tarvinnut tuoda moottorisahaa Deerfestiin.
Se tuli kuitenkin tarpeeseen.
Ihailen kaikkia, jotka osaavat käyttää sähkötyökaluja.
Näin lääkiksessä paljon irti leikattuja peukaloita.
Tuunaan huonekaluja uusiokäyttöön.
No niin.
Vaikka olisi kiva katsella flirttailuanne, tämä mies on kuoleman kielissä.
Hän vain lepää.
Jää silti odottamaan hänen heräämistään. Se olisi tärkeää hänelle.
Arvaa mitä.
Jäisin mielelläni, mutta minusta ei ole iloa ilman yöunia.
Siksi hra Johnson haluaisi varmasti, että tulen takaisin huomenna,
kun hän on jälleen entisellään.
Sinun pitäisi jäädä. Hän herää pian.
Kuulehan, Beau. Vaikka saattaa olla asiatonta -
hoitaa työasioita tällaisessa paikassa,
olen pohtinut ehdotustasi seriffistä.
Kaupunkimme todella tarvitsee enemmän turvaa -
varsinkin tällaisina aikoina.
Todellako? Suostutko kaikkiin ehtoihini?
Palkkaan, etuihin, virkamerkkiin ja täysiin toimintavaltuuksiin?
Sovitaan yksityiskohdista aamulla.
Juuri nyt hra Johnson on sinun vastuullasi.
Jää tänne suojelemaan häntä.
Kiitos, Izzy.
En tuota pettymystä.
Kyllä, jessus sentään. Olen valmis seuraavaan vaiheeseen.
Olen valmis.
Onnistaako?
Sain sen toimimaan tunti sitten ja pelleilen huvin vuoksi.
Sarkasmia. - Anteeksi.
Tämä on turhauttavaa. Jos satut tietämään huijauskoodin...
Kerroin jo kaiken, mitä tiedän koneesta. - Selvä. Saako olla...
Jätän väliin. - Hieno homma.
Muistatko, kun tapasimme?
En. - Seisoimme tuossa.
Sanoin jotain hiuslisäkkeistä.
Ai niin.
Muistan hämärästi, että olit tosi outo.
Luulin sinua veljeksesi.
Kolton kävi vanhassa baarissani.
Hän oli pihistänyt isänne auton ja halusi olutta.
Luulin häntä ihan tavalliseksi pojaksi.
Suloiseksi mutta tavalliseksi.
Mutta kun hän lähti...
Olen iloinen, että tapasimme.
Turvallista matkaa.
En ollut nähnyt sellaisia täpliä kenelläkään.
En voi selittää sitä, mutta se herätti halun seurata häntä.
Aluksi en seurannut, ja kun lopulta tein niin, hän oli jo kuollut.
Miksi Koltonilla olisi ollut täpliä? - En tiedä. Siksi seurasin häntä -
ja päädyin tänne.
Sitten kone seurasi minua.
Kunpa olisin selväpäinen tai paremmassa pilvessä.
Mikset kertonut?
Mitä? - Että Kolton...
Tuli baariini, halusi olutta ja oli täpläinen?
Mikä olisi muuttunut? - Ei väliä.
Olisin halunnut tietää.
Kun menettää läheisen, hänestä haluaa tietää enemmän.
Sinun olisi pitänyt kertoa minulle.
Olen pahoillani.
En yleensä sotkeudu muiden ihmisten elämään.
Hyvä on. - Olen kuitenkin pahoillani.
Ehkä voin auttaa tämän kanssa. - Miten? Sanoit, ettet tiedä mitään.
Painu vittuun, Morpho.
Sattuuko astua niiden päälle? - Ei.
En edes tiedä, milloin sain ne.
Huomasin ne vasta, kun nostin jalkani pöydälle ajellakseni sääreni.
Käytän samaa pöytää, kun leikkaan varpaankynteni.
Kunpa et olisi kertonut.
Maailmanpyörän huipulla sanoit, että meidän pitäisi olla erillämme.
Sanoitko niin, koska luulit, että salama iskisi meitä, vai...
Salamat nopeuttivat keskustelua.
Ei. Minä...
Sitä sietää miettiä.
Jos "opettaja/viheltäjä"-potentiaalini liittyy jotenkin -
lasketteluun Whistlerissä, kun olimme erossa,
ja sinun "kuninkaallinen"-korttisi on saanut sinut tuntemaan,
että haluat elämältäsi enemmän...
Ehkä tarvitsemme omaa aikaa.
Ehkä. Ei pysyvästi.
Jonkin aikaa. - Miten se toimisi?
Pitäisikö toisen muuttaa jonnekin?
Ei sinun tarvitse muuttaa. - Sanoin "toisen".
En tiedä.
Mitä sanomme Trinalle?
Tapailisimmeko muita?
Meidän pitäisi nukkua yön yli. - Niin.
Ilta on ollut jännittävä. - Niin.
Valot sammuivat, ja olimme käristyä kuoliaaksi.
Sitten oli Morphon ja Hanan juttu. - Ja täplät, joista et kertonut.
Etkä sinä kertonut omistasi.
Tapahtui kaikkea hullua.
Nukutaan kunnolla ja puhutaan aamulla.
Hyvä ajatus.
Herätys, unikeko.
Tunnenko sinut? - Olen Beau Kovac.
Olet sairaalassa, hra Johnson.
Sait Morpho-koneesta sähköiskun -
ja koit pienen sydänkohtauksen. Kaikki on hyvin nyt.
Kovac. Ai niin. Tunnen sinut kaupasta.
Taidat ajatella poikaani Jacobia.
En. En.
Tulit sinne isäsi kanssa pelaamaan Muskelimies-nyrkkeilypeliä.
Oksensit puutarhassa. - Juuri niin.
Voisitko uskoa, että minusta tuli seriffi?
Sydämesi ei ehkä kestä suuria uutisia,
mutta olet ensimmäinen, jolle kerroin.
Se on hienoa.
Eli kuusi viikkoa? - Niin. Kuusi viikkoa.
Erillään mutta yhdessä. - Niin.
Olisimme yhdessä, mutta tukisimme toistemme tarvetta olla erillään.
Mutta yhdessä. - Niin.
Niin se taitaa olla. - Hyvä on.
Mitä sen jälkeen tapahtuukin, olemme yhdessä.
Tietenkin. Se on vain kuusi viikkoa. - Kylvenkin harvemmin.
En tee kuten äitisi ja päätä häipyä Eurooppaan.
Outo aika mainita tuo.
Tapaamme kuuden viikon päästä -
ja kerromme, mitä olemme oppineet itsestämme.
Sillä aikaa me...
Pidämme aikataulua. - Pidän niistä.
Laadimme aikataulut TV:lle ja jääkaapille,
ja Trina saa ensimmäisen vuoron.
Voisin hankkia oman jääkaapin.
Pienen kaapin kellariin. - Voitko todella asua kellarissa?
Olit oikeassa. Toinen asunto kävisi kalliiksi.
Eikä kellari haittaa sinua. - Pidän kellarista.
Rakastan sinua. - Ja minä sinua.
Ja sen takia olemme erillämme.
Olisi helpompaa, jos kone kertoisi, mitä tehdä.
Se ei ole kovin suorapuheinen taikapeli. - Miksei se anna vinkkiä?
Sen sijaan se...
Nopeutin sitä, mutta tajuat kyllä. - Erinomainen Morpho-imitaatio.
Leikin thereminillä, ennen kuin annoin sen sinulle.
Siltä Morpho kuulostaa.
Niin kuulostaa.
Hieman korkeammalta. Seuraava sävel on matalampi.
No niin. Eli...
Voi helvetti. - Se oli tosi lähellä.
Odottakaa! Se on theremin!
Laittakaa theremin Morphon sisään! - Hiljaa! Anteeksi, hra Hubbard.
Yritämme jotain, joten olkaa hiljaa.
Kyllä! Teit sen!
Me teimme sen!
Rauhoitu nyt.
Tämä on ihmeellistä.
Voi että. Onpa siistiä.
Me aioimme... Saimme saman ajatuksen.
Tapani olisi tosin ollut erilainen.
Olisin laittanut thereminin koneen sisälle.
Pisteet kaikille thereminin käytöstä.
Totta. - Se taitaa olla valmis.
Näyttö muuttui.
Onko kolikoita? - Niitä ei tarvita.
Siinä lukee: "syötä kortti".
Voi paska.
SYÖTÄ KORTTI ALOITTAAKSESI
OPETTAJA/VIHELTÄJÄ
PERUSTUU M.O. WALSHIN KIRJAAN
RICHARD J. ANOBILEN MUISTOLLE
Tekstitys: Petra Rock