Tšau. Kuidas läheb? - Pole viga.
Sõit oli pikk, aga jah. Ja kuidas sinul läheb?
Hästi. Kuidas aidata saan?
Tead, räägi, mida teil kraanist tuleb.
Noh, kas sa näed neid kraane siin, mille juures on õllemarkide nimed?
Neid meil ongi.
Ah neid siis. Lahe. - Jah.
Tead mis, ütle parem, milline on sinu lemmik.
Ma ei oska lemmikut valida.
Olen kiindunud kõigisse nendesse õlledesse.
Ehk sobiks laager?
Kõlab väga hästi. Lahe. - Vahva. Kohe saab.
Aga enne näita dokumenti.
Milline kompliment! - Eks ole?
Sest ilmselt oled sa joomiseks liiga vana.
Pole viga. Tore, et küsid. Ülikooliaeg tuleb meelde.
Muidugi.
Põmaki.
JUHILUBA KOVAC BEAU
Äkki liigutad pöialt ka?
Ja sa oled 40-aastane. Ohhoo.
Sa näed oma vanuse kohta väga hea välja, Beau Kovac. Mis on su saladus?
Siiratud juuksed. Ja Botox. Ja natuke krüoteraapiat.
Mis su nimi tegelikult on?
Kolton. Kovac. Jah, Beau on mu isa.
Kas ta teab, et sa selle võtsid, Kolton Kovac?
Ta ei tea sedagi, et ma ta auto võtsin. - Auto ärandamine. Selge. Väga lahe.
Ma viin selle tagasi. Ilmselt. - Ilmselt?
Ei tea, mul on mu kodulinnast kõrini.
Mõttetud inimesed tegemas mõttetuid asju.
Jah, no nii on see kõikjal.
Nõme, et sa sellest juba aru said.
Eks ole? Nii et võiksid mulle vähemalt õlut anda.
No nii. See on ale- tüüpi õlu.
Terviseks. - Terviseks.
Alkoholivaba ingveriõlu.
Ingveriõlu, ale'idest parim. - Jah. Nii hea nali.
Tead, et ma pean selle konfiskeerima?
Kas ma võin vetsus käia? - Ole hea.
Aitäh.
AVASTA OMA ELU POTENTSIAAL
Peaksin minema hakkama. - Muidugi.
Naine ja lapsed ootavad, pole vaja prouat pahandada.
Hea, et ma sinuga kohtusin.
Sõida ettevaatlikult.
Kurat. Veel üks täpp.
Persse.
TERE TULEMAST DEERFIELDI ASULA PIIR
Tere, „Beau Kovac“.
Jah, Beau on mu isa.
Ma tean. Kuidas juuksesiirikutel läheb?
Vabandust, ma pean minema, mingeid asju kontrollima.
Jacobi sõber? - Mida?
Ei, ma...
Kas tal on vend või midagi?
Oli. Sa oled siin linnas vist uus.
Jah.
Noh, loodan, et jääd kauemaks.
Tead, ma pean pangas käima.
BEDFORDI BAAR
Vajan tagi, kiivrit ja kindaid.
Ilmselt valin sõrmedeta kindad, aga mine tea.
Kumb üldse esimesena ostetakse, kas tagi või Harley?
Kuule, mida sina arvad, baaridaam?
Vabandust, mis toimub?
Ma täidan lihtsalt oma potentsiaali.
MOOTORRATTUR
Kust sa selle said?
Mida sa ootad? Tee proovi.
Hr Johnson!
Mis seal kirjas on?
„Kas oled valmis järgmiseks etapiks?“
Seda see varem teinud pole.
Kuidas palun?
„Seda see varem teinud pole“? Mida see tähendab?
Just seda. Mida te tegite? - Meie ei teinud midagi.
See kiirgas sinist valgust.
Tulime vaatama ja nüüd küsib see, kas oleme valmis järgmiseks etapiks.
Siin on kirjas: „Kas oled valmis järgmiseks etapiks?“
Nagu ma just ütlesin. - Giorgio, ära tegid.
Vajutasin rohelist nuppu, midagi ei juhtunud.
Miks sa nuppe näpid? Me peaksime hääletama.
Siin ei otsusta sina.
Sa üritasid tervet linna masina vastu pöörata.
Alustasin dialoogi ja taassütitasin huvi.
Kas MORPHO-ga juhtus midagi?
Ma ei saa teid edasi lasta.
Andke andeks, rahvas, tegeleme siin parasjagu igati normaalse olukorraga.
Püha issand. Hana, sa oled tagasi. - Mis see on?
Olgu.
Siin ei toimu midagi ebatavalist ega müstilist.
Nii et palun minge koju tagasi.
Ma vajutasin kõiki nuppe, midagi ei juhtunud.
Tõmbame juhtme välja ja paneme siis taas sisse.
Ei, ärge tõmmake. - Puhuge peale.
Lööge nagu ketšupipudelit. - Mõistlik.
Jah. Kuule! MORPHO! Me oleme järgmiseks etapiks valmis!
Võib-olla peaksime Hana käest küsima.
Kuidas jõuda järgmisse etappi?
Pole aimugi. Aga ma räägin, mida ma tean.
Olgu.
Kui mina baari tööle läksin, oli MORPHO juba seal, selles polnud midagi erilist.
Inimesed kasutasid seda vahel, said oma potentsiaali teada ja liikusid edasi.
Aga ma ei tea, mis nendest pärast sai.
Anna andeks, Hana, ma ei joo tegelikult viskit.
On sul kuiva Chardonnayd? - Ma võtaksin martiini.
Ma pole praegu tööl.
Ma võin su viski ära juua.
Ei või. - Olgu, oota nüüd.
Ja selle teise linna rahvas
ei keeranudki masinalt saadud kaardi pärast oma elu pea peale?
Ma ei tea. Ja see polnud linn, vaid lihtsalt üks baar, pärapõrgus.
Nukker koht nukratele inimestele. Isa Reuben on seal käinud.
Oota. Sa olid MORPHO-t näinud?
Ei, ma käisin baaris vaid korra ja masinat ei näinud.
Aga siin hakkasite te oma kaarte üksteisega jagama,
üksteise veidraid lootusi ja unistusi toetama.
Seda polnud ma enne näinud.
Ja ma ei tea, et masin oleks varem teise etappi jõudnud.
Olgu, mul on väga palju küsimusi. - Mul ka.
Esitaksin mõne ajalehe jaoks. - Teate mis.
Igaüks küsib ühe küsimuse, rohkem ma praegu ei suuda.
Jah, Giorgio?
Kas „superstaar“ on parim potentsiaal, mille masin väljastanud on?
Ei.
Jah. Tere, Hana.
Kas „superstaar“ on kolme parima hulgas?
Mul on küsimus. Mis siin praegu toimub?
Mis mõttes? - Küsimus teile kõigile.
Kas te teadsite, et ma päästsin Izzy elu?
Ärme muudame teemat, eks?
Mina tahan teada, mis Hana just meie linna tõi.
Ma valisin kaardilt suvalise koha.
Aga kui MORPHO välja ilmus, tundus, et see on...
Oomen?
Tundus, et need asjad on seotud.
Nagu need kuradi täpid? MORPHO täpid.
Sinul on need selja peal ja minul ühes teises kohas.
Mida see tähendab?
Sul on täpid? Sinised täpid?
Jah, MORPHO sinised täpid.
Need on vaid minul ja Hanal,
mingil põhjusel on meid välja valitud.
Mul on ka täpid. - Mida?
Mis asja?
Mul on talla all täpid.
Ma ei öelnud midagi, sest häbenesin. - Kas te üksteist riieteta ei näe?
Eesmist osa näeme kogu aeg.
Lahe.
Mul on rinna peal hiigelsuur täpp.
See on sünnimärk.
Olgu. Aga kas kellelgi teisel on rinna peal sünnimärk?
See pole sama asi. - Olgu, kuulake.
Täppidest ei tea ma midagi.
Minu omad hakkasid tekkima aastate eest, aga ma ei tea, miks...
Kuidas jõuda järgmisse etappi? - Ei tea. Seda ma räägingi.
See, et ma olin MORPHO-ga samas kohas,
ei tähenda, et ma...
On nii palju asju, mida ma endiselt ei mõista.
Tuled süttisid. - Hea tähelepanek.
Olgu. Baar on suletud.
Võite küsimustega, millele ma vastata ei oska, homme jätkata,
praegu aga minge minema.
Võin sind aidata, Izzy.
Mu põlv ei valuta ja ma ei vaja su abi.
See oli päris äge esimene kohting.
Kohtinguid tuleb veel. - Mitu täppi sul siis on?
Mõned.
Näita, siis näitan enda omi ka.
Ma ei suuda käsi su jalgadest eemal hoida.
Ilmselt ei ole ma praegu just su lemmikinimene.
Miks sa nii ütled?
No tead, ma ei ole sinu vastu ju päris aus olnud.
Ei-ei. Ma mõtlesin parasjagu, et sul oli õigus.
Me ei tunne teineteist üldse.
Aga sinu küsimus?
Kas sa ei taha midagi küsida?
Võime inkvisitsiooni vist tänaseks lõpetada.
Kurat.
Tore õhtu.
Täiuslik lausa.
Või noh, ma tean, et sadas palju, aga mulle meeldib vihm.
Ja see meeldib ka, kui sadu lakkab.
Mulle ka.
Nii tore.
Kuhu sa parkisid?
Ma ei tulnud autoga. Jalutasin lihtsalt sinuga kaasa.
Ära jama. Nii naljakas!
Mina jalutasin sinuga kaasa. - Jessas! Päriselt?
Jah, ma lihtsalt...
Pole siis ime, et me nii aeglaselt käime. - Ka mina ei tulnud autoga.
Deerfesti ajal on parkimine hullumaja. - Hullumaja.
Deerfest oli täielik hullumaja. - Jah.
Päästsime linna. Ütlesid, et võid olla kasu-Giorgio
mu tütrele, suudlesime, terve küla juubeldas.
Ma mäletan.
Ma mäletan seda küll. - Jah.
Ma kutsuksin su külla,
aga tahad ilmselt koju Savannah' juurde minna.
Püha taevas. Savannah. Issand, ta mõtleb ilmselt, kus ma olen.
Peaksin talle helistama.
Aga võib-olla ta magab.
Ja tema äratamine oleks ju väga halb, eks?
Halloo! Halbade Emmede klubi president kuuleb.
Jah, te saite uue liikme.
Ma ei tea.
Kõht on nii tühi, et raske on mõelda. Ma ei ole täna õhtul midagi söönud.
Mina ei ole ka.
Äkki kinnitame keha ja siis vaatad, kuidas Savannah'l läheb?
Jah. Tead, see kõlab väga mõistlikult.
Jah. Aga jessas, kell on juba nii palju.
Kas sul on üldse mõni tühi magamistuba, kus ma ööbida saaksin,
kui ma koju minemiseks liiga unine oleksin?
Tead, mul on neid palju. Ma ei taha sulle lihtsalt survet avaldada.
Giorgio. Ma ei taha, et see õhtu lõpeks.
Olgu. No siis ei lõpe.
Sa räägiksid meile sellest, eks? - Jah.
Ja ausõna, ma olen 100% täpivaba.
Ära sunni meid sind läbi otsima, Trina. - Dusty, ei.
Nali. Ma ei hakka teda ju läbi otsima.
Tahan lihtsalt öelda, et tore oleks teada, kes siin peres täpiline on.
Olgu, no ma ei valeta.
Kõik teavad nüüd kõike. Ja ongi parem, eks?
Meie peres pole enam saladusi.
Jah, ainult krüptilised eksistentsiaalsed mõistatused,
mille tõstatas masin, mis valis töö lõpetamiseks üsna sobimatu hetke.
Keegi peab ju mõistma, mis toimub.
Masin esitas meile ju küsimuse. „Kas oled valmis järgmiseks etapiks?“
Ehk ongi see lihtsalt küsimus.
Ehk on masin oma eesmärgi täitnud
ning järgmises etapis võtavad kõik lihtsalt õpitu,
liiguvad edasi ja hakkavad oma elu eest ise vastutama.
Jah, ilmselt küll. - Nii armas. Väga kaunilt öeldud.
Olgu. Ma lähen nüüd magama, aga armastan teid.
Ja mul oli teiega Deerfestil väga tore.
Kallis oled, tibu. - Nii tore õhtu.
Head ööd. - Head ööd.
Sa ei usu seda, ega?
Ei. Küll me järgmisse etappi jõuame.
Hr Johnson on teid nähes kindlasti rõõmus.
Oleksin varem tulnud, aga oleksin täna ise äärepealt surnud.
Jessas, kui hirmus! Mis juhtus?
Ta eksis heinapakilabürindis ära. - Jäin lõksu.
Jäin pimeduselabürinti lõksu.
Ja mina päästsin ta. Olgugi et ta ei teadnud, kes ma olen.
Teadsin küll, nimi ei tulnud lihtsalt meelde.
Oled oma kümme korda mu kontoris käinud ja šerifi kohta nurunud.
Kuidas te ta päästsite?
Noh, alguses mõtlesin:
„Jessas, ehk poleks ma siiski pidanud Deerfestile mootorsaagi kaasa võtma.“
Aga ütleme nii, et see kulus marjaks ära.
Ma imetlen kõiki, kes mootoritega tööriistu kasutada oskavad.
Meditsiinikoolis moodustasid suure osa juhtumianalüüsidest maha lõigatud pöidlad.
Jah, no minu hobiks on mööblile uue elu andmine, nii et...
Olgu.
Teie flirtimist on küll jube tore jälgida,
aga tuletan teile meelde, et siin on üks mees suremas.
Ei. Ta lihtsalt puhkab.
Aga kui ta ärkab, oleks tore, kui te siin oleksite.
See oleks talle väga oluline.
Teate mis.
Jääksin rõõmuga siia, aga minust pole mingit kasu,
kui ma üheksa ja pool tundi maganud ei ole.
Ja seepärast tunnengi, et hr Johnson tahaks,
et ma läheksin koju ja naaseksin hommikul, kui ta pisut rohkem iseenda moodi on.
Ta eelistaks ilmselt, et jääksite siia. Enam ei lähe kaua.
Tead, Beau, ma ei tahaks küll taktitundetu olla
ega sellises paigas tööasju arutada,
aga ma olen sellele šerifi asjale mõelnud.
Ja pisut rohkem turvalisust kuluks linnale ära küll.
Eriti neil tormistel aegadel.
Tõesti? Sa nõustud kõigi mu nõudmistega?
Palk, boonused, ametimärk, piiramatud volitused?
Üksikasju arutame hommikul.
Praegu aga volitan ma sind hr Johnsonit valvama.
Ning mul on vaja, et sa jääksid siia ja kaitseksid teda.
Aitäh, Izzy.
Ma ei vea sind alt.
Jah. Püha issand, jah, ma olen järgmiseks etapiks valmis, kurat.
Jah, ma olen valmis.
Kas õnnestus?
Jah, muukisin selle tunni eest lahti, nüüd näpin seda puhtalt pulli pärast.
Selge, sarkasm. - Anna andeks.
See on lihtsalt masendav. Nii et kui sa mingit otseteed tead...
Rääkisin juba kõigest, mida ma masinast tean.
Olgu, jah. Kas tahad...
Ma ei suitseta savu. - Selge. Tore.
Kas sa mäletad meie esimest kohtumist?
Ei. - Me seisime sealsamas.
Ma mainisin juuksesiirikuid.
Õige jah.
Mäletan vist tõesti häguselt, et sa käitusid jube veidralt.
Ma pidasin sind su vennaks.
Kolton käis mu baaris. Seal, kus ma enne töötasin.
Ta oli võtnud su isa auto ja küsis mult õlut.
Arvasin, et ta on lihtsalt üks tavaline tobu.
Armas, aga täiesti tavaline.
Aga kui ta lahkuma hakkas...
Hea, et ma sinuga kohtusin.
Sõida ettevaatlikult.
Ma ei olnud selliseid täppe varem näinud.
Ja ma ei oska seda seletada, aga ma tundsin, et pean talle järgnema.
Kuid kohe ma seda ei teinud ja kui lõpuks tegin,
oli ta juba surnud.
Miks Koltonil sinised täpid olid? - Ei tea. Seepärast ma talle järgnesingi.
Ja jõudsin siia.
Ning siis järgnes see masin mulle.
Kahju, et ma praegu pilves olen. Või et ma rohkem pilves pole.
Aga oota. Miks sa mulle ei rääkinud?
Mida? - Et Kolton...
Et ta tuli mu baari, üritas õlut osta ja oli täpiline?
Mida see muutnud oleks? - Vahet pole.
Teada tahaksin ikkagi.
Kui sa kellegi kaotad, tahad temast alati rohkem teada.
Isegi kui see sulle tähtsusetu tundub, oleksid pidanud rääkima.
Anna andeks.
Üldjuhul ma ennast teiste inimestega ei seo.
Olgu. Selge. - Aga ma kahetsen tõesti.
Äkki saan ma sind sellega aidata?
Kuidas? Korrutad ju, et sa ei tea midagi.
MORPHO, käi persse.
Kas kõndida on valus? - Ei.
Ma ei tea, millal need tekkisidki.
Märkasin neid, kui raseerides jala kapile tõstsin ja täppe peeglis nägin.
Mina toetun sellele kapile varbaküüsi lõigates.
Seda ma teada ei tahaks.
Vaaterattal ütlesid sa, et sinu arust peaksime me mõnda aega lahus olema.
Kas sa kartsid lihtsalt, et me saame välguga pihta või...
Välk muutis selle vestluse igatahes pakilisemaks.
Aga ei. Ma...
Arvan tõesti, et seda tasub kaaluda.
Kui mu õpetaja/vilistaja potentsiaal
on seotud sellega, kuidas ma meie viimase lahusoleku ajal Whistleris suusatasin...
Ja sinu aristokraadi kaart tekitas sinus tunde,
et sa tahad elult enamat...
Ehk on meil vaja mõnda aega lahus olla.
Võib-olla. Mitte igavesti.
Mõnda aega. - Kuidas see üldse toimima peaks?
Kas üks meist peaks välja kolima?
Sa ei peaks kolima. - Ma ütlesin „üks meist“.
Ma ei tea.
Ja mida me Trinale ütleksime?
Kas me magaksime teiste inimestega?
Me peaksime sellele veel mõtlema.
Jah.
Jube sündmusterohke õhtu on olnud. - Jah.
Elekter läks ära, siis oleksime äärepealt surnuks põlenud...
Ning siis veel see MORPHO jama ja see Hana jama.
Ja sul on talla all täpid, millest sa mulle ei rääkinud.
Ja sina ei rääkinud mulle oma täppidest.
Jah, igasugu veidrusi juhtus.
Nii et puhkame ennast lihtsalt välja ja võime hommikul asja edasi arutada.
Hea mõte.
Tõuse ja sära, unimüts.
Kas ma tunnen sind? - Olen Beau. Beau Kovac.
Sa oled haiglas, hr Johnson.
Said MORPHO-lt elektrilöögi
ja kerge südamerabanduse, aga nüüd on kõik hästi.
Kovac. Ah jaa, ma tunnen sind kauplusest.
Sa pead vist silmas mu poega Jacobit.
Ei. Ei.
Sa käisid seal tihti koos isaga,
mängisid Jõujuurika poksimismängu.
Sa oled see poiss, kes botaanikaaias oksendas.
Õige.
Ja uskumatu lugu: ma kasvasin suureks ja minust sai šerif.
Tean, et su süda on sellise tähtsa uudise jaoks põduravõitu,
aga sa oled esimene inimene, kellele ma sellest rääkinud olen.
Imetore.
Olgu. Nii et kuus nädalat? - Just nii, kuus nädalat.
Lahus, kuid koos. - Jah.
Me oleksime ikka koos,
kuid toetaksime teineteise vajadust omaette olla.
Koos. - Jah.
Kõik sai vist öeldud. - Jah.
Aga pärast kuut nädalat oleme ikkagi koos.
Loomulikult. Ainult kuus nädalat ju.
Ma olen kauem pesematagi olnud.
Ma ei ole ju su ema, kes määramata ajaks Euroopasse põgeneb.
Huvitav aeg seda mainida.
Aga ei. Me kohtume kuue nädala pärast
ja räägime, mida iseenda kohta õppinud oleme.
Seni aga...
Koostame graafikud. - Ma jumaldan neid.
Olgu. Eraldi graafik teleritele ja külmikule
ning eesõigus peaks ilmselt olema meie tütrel Trinal.
Kuule, ehk peaksin oma külmiku ostma.
Tillukese külmiku keldrisse.
Oled kindel, et sa tahad keldris elada?
Jah. Sul on õigus, teine korter maksaks ilmselt raha.
Ja sul pole keldri vastu midagi. - Armastan seda.
Ja sind. - Mina sind ka.
Ja seepärast võtamegi aega, et olla lahus.
Palju lihtsam oleks, kui see kuradi masin ütleks,
mida me tegema peame.
Mitte just kõige selgesõnalisem maagiline seade.
Jah. Anna meile ometi mõni vihje.
Selle asemel, et lihtsalt...
Tõstsin tempot, aga saad aru küll.
Cass, see oli suurepärane MORPHO-paroodia.
Ma näppisin teremini pisut, enne kui selle sulle kinkisin.
Ja MORPHO kõlab põhimõtteliselt samamoodi.
See meenutab tõesti teremini.
Natuke kõrgem. Hästi. Ja järgmine noot on pisut madalam.
Olgu-olgu. Nii et nagu...
Persse. - Nii vähe on puudu. Sa suudad.
Oodake! See on teremin! See on teremin!
Teremin tuleb MORPHO sisse panna!
Vait! Vabandust, hr Hubbard.
Me katsetame ühte asja, palun olge vait.
Jah! Ära tegid!
Ära tegime! Me tegime selle ära!
Olgu-olgu, rahu nüüd.
See on imeline.
Jube lahe.
Me pidime just... Tulime põhimõtteliselt samale mõttele.
Minu plaan oli muidugi detailsem, teie omaga võrreldes.
Mina oleksin teremini masina sisse pannud.
Aga tereminile mõtlesime me kõik. Ühine jõupingutus.
Ühine jah. - Vist on valmis.
Uus avakuva on ees.
On kellelgi münte? - Neid pole vist vaja.
„Alustamiseks sisesta kaart.“
Oh sa raisk.
ALUSTAMISEKS SISESTA KAART
ÕPETAJA/VILISTAJA
PÕHINEB M. O. WALSHI RAAMATUL
MÄLESTADES RICHARD J. ANOBILET
Tõlkinud Triin Jürimaa