דירפסט 150 -
ג'ורג'יו מציג: הפסטה הגדולה בעולם! -
ברוכים הבאים לפסטיבל דירפסט ה-150 -
מורפו -
אז אבא, זה תוכי הים החדש שלך? תיתן כזה לאימא בכל שנה?
את יודעת כמה זמן לקח לו לזכות בזה בשבילי?
הילד אמר שהסגנון שלי היה מעולה.
אני מצטער, מה הקטע עם תוכי הים?
בסדר, היה זה ליל אוקטובר קריר לפני 23 שנה,
והעלמה קסנדרה הבארד הצעירה הייתה בדייט הראשון שלה
עם אדם ושמו דאסטרד ג'ון הבארד.
רגע, קוראים לך דאסטרד הבארד?
מר הבארד זה בסדר.
ודאסטרד רצה לשחק במתקן פיצוץ הבלונים
כי הוא רצה לזכות בבובת תוכי ים כי...
כי קאס אמרה שהיא חמודה.
כן, אז הוא ניגש למתקן וזרק חץ אחר חץ
ולא הצליח לפוצץ אפילו בלון אחד.
המשחקים האלה מכורים.
אבל אבא שלי חזר בהמשך אותו הערב
ושילם לילד שעבד במתקן
על כל תוכי הים שהיו לו
כדי שיוכל לתת אותם לאימא שלי בכל שנה ליום ההולדת שלה.
עד כדי כך בטוח הוא היה שהם יהיו יחד לעד.
זה מתוק מאוד. אבל שכחת את הקטע הטוב ביותר, טרינה.
אני הפעלתי את גלגל הענק באותו הערב
ואבא שלך שילם לי 20 דולר כדי שאעצור למעלה
כדי לזכות בעוד קצת זמן עם אימא שלך.
אז זו הייתה מעין חטיפה קלה?
כן, כך זה נשמע.
בימים ההם קראו לזה רומנטיקה.
שכחתי לגמרי שאתה היית זה ששילמתי לו.
טוב, נראה שאני לא מותיר רושם רב.
היי, אתם רוצים לנסות את השור המכני, ילדים?
נראה שאין שם תור גדול עכשיו.
אתה רוצה לנסות שוב?
לא. כלומר, אני יכול לנסות שוב רק כדי לשגע אנשים.
איך זה ישגע אנשים?
כי... אתה יודע, כולם חושבים שאני כפייתי בעניין הקאובוי,
אוכל לשתף פעולה עם זה.
- כהשתטות. - אני מוכנה לבוא איתך, מר קובאק.
- בסדר, שותפה. - האודי.
- בואי נעשה את זה. - דיו.
יי-הא! בואו נלך להשתטות.
תיהנה, חבר ותיק.
אני לא זוכר שום דבר מהבחור הזה מהתיכון.
חוץ מהמקרה
שהוא הקיא בגנים הבוטניים.
אני זוכרת את הסיפור הזה אחרת.
- למה? איפה את חושבת שהוא הקיא? - לא, את סיפור תוכי הים.
לא באמת אמרתי שתוכי ים חמודים בעיניי.
אני חושב שאמרת, קאס.
לא, אתה אמרת, "נכון שתוכי הים חמודים?" ואני אמרתי, "כן".
אתה יודע, כי רציתי שתחבב אותי.
טוב, לא היית צריכה לעשות את זה. חיבבתי אותך מהרגע הראשון.
כן, תמשיכו לערבב, בחורים. אני לא רוצה שהאטריות שלי יידבקו.
זכרו, זו הפמיליה שלי, לא ה"דביקייה" שלי.
- ג'ורג'יו! ג'ורג'יו, איך הולך? - היי, מה המצב, נאט?
הולך מעולה, תודה. כן, זה לא סיפור.
אני רק חושש קצת מהסופה.
אני מנסה להכין בריכת פסטה לילדים
והספגטי נעשה כבד מאוד כשהוא רטוב
ואני לא רוצה למחוץ ילד למוות.
- כן. - את מבינה? מה שלומכן?
שלומנו מעולה.
אתה זוכר את הבת שלי סוואנה מהגרוש שלי מייק?
ודאי. האמת היא שהתכוונתי לדבר איתך, סוואנה.
למה?
בגאלה שמעתי אותך אומרת
שאת לא רוצה לנסוע לצרפת רק כי יצאה לך "צרפתית".
ואני רוצה שתקשיבי לי, בסדר?
צרפת יכולה לקפוץ לך. בסדר?
אני מתנצל על השפה השובבית,
אבל כגבר שלחצו עליו כשהיה ילד
להיות כוכב-על בהוקי,
אני, ג'ורג'יו, רוצה לדעת מה את, סוואנה, רוצה לעשות.
האמת היא שאני בקטע של שחמט לאחרונה.
שחמט! כן, אני מת על זה.
צריחים ופרשים וללכת בעקבות הלב.
מזה, סוואנה, מורכבים כוכבי-על.
בבקשה, מכוכב-על אחד לאחרת.
ג'ורג'יו.
אני רק רוצה להגיד ששמעתי שקאס דחתה אותך,
ואם זה שווה משהו,
היא בטח האישה היחידה בעולם כולו
שהייתה מסרבת לך.
אולי האישה היחידה בתולדות הציוויליזציה.
אם אתה רוצה לחזור הרחק כל כך לאחור.
- אני הולכת למקום אחר, אימא. - בסדר, תתקשרי אליי.
אני מצטערת, סוואנה עדיין נבוכה כשאני מפלרטטת עם גברים נאים...
שהם לא אבא שלה, מולה.
נראה שהיא לא באמת רוצה אב חורג.
מה בעצם קרה בין מייקי ובינך?
הוא היה די שמוק.
הוא גם היה שעיר מאוד, ואני פשוט לא נמשכת לזה.
כלומר, אני אוהבת לראות עור של גבר,
אפילו את העור בקרקפת.
קרחת היא סקסית מאוד בעיניי.
זו השקפה מעניינת מאוד, נטלי.
אני בטוח שתהפכי
גבר קירח בר מזל לאדם מאושר מאוד יום אחד.
- נראה. ביי. - ביי.
בסדר, אני נאלץ להזהיר אותך,
- אני מצוין בזה. - בסדר.
כלומר, אני מתאמן על בקבוקים בחנות של ג'ונסון כל הזמן.
זריקת טבעות -
- יש! ראית? ראית! - אלוהים, באמת הצלחת! לגמרי!
עכשיו לא נעים לי.
לא, היה לא נעים לנו מספיק ו... תודה.
תראה, אתה לא יכול להצטער כי עכשיו יש לך את זה.
מעולה. אז איך זה עובד?
אני צריך לחזור לכאן אחר כך ולקנות מספיק כאלה ל-30 שנה?
כן, כי אתה יודע מה אני מחפשת בבחור?
מישהו שיהיה בדיוק כמו אבא שלי.
חשבתי שאת מחפשת מישהו שהוא בדיוק כמו אח שלי.
אוי, שיט. בסדר, אז אנחנו כבר מתבדחים על זה?
בדיחות מתאימות לכל מצב.
בסדר, אבל ברצינות, בלי להעליב את ההורים שלי,
אם אהיה עם מישהו שפגשתי בתיכון
בעוד 30 שנה,
באמת אשליך את עצמי מצוק.
אז לא תהיי איתי?
כאילו, בעוד 30 שנה?
אה, אני לא יודעת. אתה מתכנן להיות איתי בעוד 30 שנה?
כאילו, זה הדייט הראשון האמיתי שלנו, אז...
אני יודע, זה דבר די מלחיץ להגיד בדייט ראשון.
כלומר, את יודעת בביטחון מלא שאת לא רוצה להיות איתי.
לא בביטחון מלא. שום דבר לא בטוח,
אבל כן, כאילו... אני די בטוחה שאני לא רוצה להיות רק עם אדם אחד
- כל החיים שלי. - כן. אני מבין לגמרי.
פשוט מוזר שאחרי כל מה שעברנו,
לזרוק את זה על ההתחלה,
לדעת שאת כבר מתכוונת לעזוב אותי,
זה כאילו, "אחלה, זה לא חסר טעם בכלל".
אז...
אז משהו הוא חסר טעם כי הוא יסתיים יום אחד?
בדפורד בר -
- מה? - אני מצטערת.
יפריע לך אם נתקדם לאט?
האנה, גם כך לא היה לי אקשן רב כל כך כבר שנים.
- נוכל להתקדם כמה לאט שאת רוצה. - בסדר, מושלם.
אולי בפעם הבאה נעשה את זה אצלי?
בסדר, אדוני, אתה הכנסת את עצמך לחדר שלי.
לא ידעתי שזה החדר שלך,
בסדר?
רק קיוויתי למצוא את הבחורים ששדדו אותך.
בסדר, יחסית אליי יש כאן הרבה דברים.
- באמת? את לא רוצה יותר דברים? - לא, אני שונאת דברים.
זה מעין הנגאובר מימי הפנימייה.
לא מאפשרים לך להחזיק חפצים אישיים רבים, אז...
לא ידעתי שלמדת בפנימייה.
באמת? לרוב זה הדבר הראשון שאני מספרת לאנשים.
כי אני אוהבת מאוד כשאנשים מביטים בי כמו שאתה מביט בי עכשיו.
מה? איך אני מביט בך?
כאילו אני כלבה סנובית עשירה ומפונקת או משהו.
אני לא חושב שאת מפונקת.
בסדר, היו שם עוד כמה מילים.
אולי התקופה בפנימייה הייתה פשוט החץ שלך.
מה זאת אומרת "חץ"?
הדבר שהיית צריכה שיגידו לך על עצמך כדי שתוכלי להגיע למשהו אחר.
זה מה שדאסטי הבארד חושב על מכונת המורפו.
אתה מקשיב לדאסטי הבארד עכשיו?
כלומר, תראי אותי.
גם אם כרטיס ה"כומר" שמצאתי לא נועד לי, הוא הציל את חיי.
הוא נתן לי תחושת ייעוד.
הוא הוציא אותי מעצמי ואפשר לי להתקדם
באופן שפוטנציאל אקראי כלשהו לא היה מסוגל לעשות.
הייתי לבד, לא היה לי איש, והכרטיס הזה הביא אותי לכאן.
הוא הוביל אותי...
אלייך.
כן.
מה?
שום דבר.
- אני לא יודעת, זה פשוט... - מה אמרתי?
אני לא אוהבת את האופן שבו אתה משכתב את הנרטיב שלך.
מה זאת אומרת?
אתה הופך אותי לחלק מהסיפור העצוב שלך
- ומצפה שארחם עליך. - לא, לא, לא.
אתה מדבר עם אישה שהיא לבד באמת
ושהייתה לבד מאז ומעולם.
ואתה אומר שאין לך אף אחד וזה פשוט לא נכון.
היו לך חברים, הייתה לך משפחה.
ואפילו כשמצאת את הכרטיס שלך באותו הערב,
חמך היה איתך ותמך בך.
אז, בבקשה, אל...
- לא סיפרתי לך את זה. - מה?
לא סיפרתי לך שהייתי עם חמי.
כן סיפרת. אז איך אני יודעת?
בסדר, זה טיפשי מאוד.
למה אנחנו רבים על זה?
אני הולכת להביא דלי כי אני...
לא באמת סומכת על נייר הדבק.
ואתה ואני נשתכר
ונמשיך להתמזמז כמו בחטיבה, בסדר?
בסדר.
בסדר, אז שנביא 50 כרטיסים או...
זה בטח יותר מדי, נכון?
היי. אז כמה עולה סיבוב אחד בגלגל הענק?
- כמה זה עולה? - קניתי את ה-50,
למקרה שארצה לחטוף אותך שוב.
למה לא? את יכולה להרשות לעצמך.
סליחה, מה? אני יכולה להרשות לעצמי?
את יודעת מה? לא התכוונתי להגיד שום דבר,
אבל הייתי בגאלה שלך ו-100 דולר זה הרבה לרוב האנשים.
כלומר, אולי לא ל"בני מלוכה",
אבל אני מרוויחה שמונה דולרים לשעה כרגע
ואם מה שאימא שלך אמרה נכון וזו תרמית...
בסדר, רק רגע אחד.
- לא, לא. זה בסדר. - מה?
אני דווקא שמחה שאמרת משהו.
עכשיו, הפוטנציאל שלך הוא "בלשית"?
לא, "מקעקעת". קעקעתי את דאסטי.
ועשית עבודה נפלאה, ליז.
בסדר, כי אני מרגישה שאת מאופסת לגמרי.
כן, כי התוכנית שלי הייתה לרמות את כל העיירה,
להרוויח כמה אלפי דולרים
ואז לגרום לאנשים לחשוב שאני מיוחדת
בכך שאצור מכונה שאומרת שאני בת מלוכה
שזה פוטנציאל שהוא גם מבלבל ביותר...
- ואיך ניסחת את זה, דאסטי? - בלתי מושג לחלוטין.
כן, בלתי מושג לחלוטין.
וכל מה שהייתי צריכה לעשות כדי לגרום לכולם לשתף פעולה עם זה
היה להשתמש ביכולות הנדסת המחשב שלי
כדי לגרום איכשהו למכונה לתת לך ורק לך
כרטיס שכתוב בו "מקעקעת",
ואני מניחה שזה היה החלום שלך תמיד ולא סיפרת על זה לאיש.
כן.
קאס, אולי כדאי שפשוט נקנה את הכרטיסים ונלך?
בסדר. הקשיבו! הקשיבו, כולם! זו אני, הגאונה המרושעת
שגילתה את התקוות הסודיות ואת החלומות של כל אנשי העיירה
והשתמשה בהם נגדכם.
ולמה?
כדי להרוויח מטבעות בשווי שני דולר
וכדי למכור כמה סווטשירטים, כמובן. ברור!
אתם צריכים להשתחוות בפניי.
- קאס. קאס. קאס. - כי אני המלכה שלכם. כן, אני...
- מה? - אל תעשי את זה כאן, בבקשה.
- לא בדירפסט. - בסדר, כן,
כי אולי אנחנו לא רוצים עדים למה שאני עומדת לעשות לך.
בלי עדים. סלחו לנו, אנחנו מחצר המלוכה!
בהצלחה, מותק.
אני פשוט אנסה את השור המכני.
מבוך החציר של דירפסט האם תצליחו לצאת ממנו? -
קאס. בואי נגמור עם זה כבר.
פשוט תגידי לי שאני אדם נורא ושפגעתי בך מאוד
ותתנהגי כמו קורבן כמו תמיד.
מה זה בשם האלוהים?
- זה חיבוק. קוראים לזה חיבוק. - אני לא צריכה חיבוק.
אני יודעת. אני יודעת. את לא צריכה חיבוק. את לא צריכה אותי.
אוי, קאס, אל תהיי דרמטית כל כך.
אני לא דרמטית.
אני רק אומרת לך שפגעת בי פעמים רבות מדי.
אוי, בחייך. שתינו אמרנו דברים. זה מה שאימהות ובנות עושות.
את יודעת היטב שהמטרה היחידה שלי היא לגונן עלייך.
את יכולה לשחרר אותי עכשיו.
קאס.
בסדר.
היית שם.
בלילה שמצאתי את הכרטיס בביוב, את היית שם.
למה לא אמרת משהו כשפגשתי אותך כאן?
בהתחלה לא זכרתי אותך.
אני לא זוכרת כל שמוק שיכור שאני מסלקת מבר.
והצווארון היה חדש.
את היית הברמנית.
אתה היית השמוק.
היית שיכור וניסית לריב עם כל מי שהביט לעברך.
זו הסיבה שסילקתי אותך.
ואז חמך בא והתנצל בפניי
ואמר שאתה רק עובר בעיירה ושלא תחזור.
שהרגע פיזרת את האפר של אשתך ושאתה לא עצמך.
הבת שלו.
- מה? - היא הייתה גם בתו.
כן, אז
לא הרגשתי שכדאי שאעלה את הנושא.
כאילו, "היי, עולם קטן, אבל הייתי עדה לערב הנורא בחיים שלך".
- אבל עבדת שם. - אז מה?
אז אני רק עברתי שם, אבל את עבדת שם,
וזה אומר שהיית בעיירה אחרת שהמורפו הייתה בה.
ולא הזכרת את זה.
אז כל הדברים שאמרת, "אני לא צריכה את זה",
או "בעוד כמה חודשים אף אחד לא ידבר על זה"...
בסדר, אתה לא סיפרת לאף אחד על הכרטיס שלך.
שמרת את זה לעצמך.
יש לי סיבות משלי.
גם לי יש לי סיבות משלי.
כאילו... אני אדם, אתה מבין?
אתה כאילו רוצה להאמין שהכרטיס הזה הוביל אותך אליי
ואתה בעצם לא מכיר אותי בכלל.
אף אחד כאן לא מכיר אותך, האנה.
תשמע, אין לי תשובות בשבילך.
אתה צריך להפסיק לחפש סימנים.
אישה עם זקן -
- יש! הצלחתי. - תפסיקי.
- לא. את קטנה מדי. - לא נכון. שטויות.
- את רוצה את זה? - כן.
- היי. - היי.
מה קרה שם? רצחת את אימא שלך?
אני חושב שיש לי את חפירה במכונית.
פשוט חיבקתי אותה.
וואו. זה קשוח.
- את באמת רוצה לעלות לגלגל הענק? - כן. כן, בוא נעשה את זה.
את לא צריכה להסכים רק כי אני רוצה לעשות את זה.
קר. עלול לרדת גשם. הישבנים שלנו עלולים להירטב.
אני לא יודעת. אני חושבת שנישאר בחיים.
היי. איך לעזאזל יוצאים מכאן? אני הולכת במעגלים.
זו לא המטרה?
חסר תועלת. דור חסר תועלת.
- הלו? - זו איזבל פונטיין?
זו ראשת העיר פונטיין. מי זו?
זו ד"ר וודס. זה רגע לא מתאים?
אין לי מושג איך לענות על השאלה הזו.
מה את רוצה?
אני כאן עם מר ג'ונסון. וולטר ג'ונסון
והיה לו אירוע קרדיאלי.
מה זה אירוע קרדיאלי? מה זה אומר?
היה לו התקף לב.
הוא בסדר?
כן. הוא מבולבל קצת, אבל דיברתי איתו לפני כמה רגעים.
למה את מספרת לי?
את מתקשרת לכל תושבי העיירה ומבשרת להם?
לא, אני מתנצלת,
היה לי קשה לתקשר איתו ישירות,
אבל חשבתי שאולי את אשתו.
חשבת שאני אשתו? מותק... מותק, אני לסבית.
למה לעזאזל חשבת כך?
טוב, את רשומה כאשת הקשר שלו למקרי חירום.
כך השגתי את המספר שלך.
אין לו אף אחד מלבדי?
מתברר שלא.
את עוד שם?
אני יכולה לדבר איתו?
הוא נח כרגע.
איפה הוא? איפה... הוא בבית החולים?
כן, אבל הוא כרגע אושפז, אז...
תגידי לו שאני בדרך.
בסדר.
שיט! אוי, שיט!
אלוהים אדירים. אלוהים.
ניכוי יבש -
שיט. מה זה היה?
דאסטי, אתה עשית את זה?
האם ניתקתי את החשמל בכל העיירה
כדי לקבל עוד כמה רגעים עם אשתי בגלגל הענק?
לא. אבל חבל שלא חשבתי על זה.
בסדר. אנחנו... אנחנו בסדר כאן?
כן. כן, בסדר גמור. בסדר גמור.
כלומר, אנחנו רק... יושבים בקופסת מתכת באמצע השמיים
כשיש סכנה לסופת ברקים.
- הלו? - מותק.
- בסדר. - זה לא היה נפלא, מה? בסדר.
- דאסטי, תיזהר. - אני בסדר. היי.
מישהו יכול להזיז את זה? יש ידית או משהו?
אסור לנענע את המושבים -
היי, דאסטי.
היי.
- מי זה? - אף אחד.
סתם... חבר.
זו הפסקת חשמל? עשינו סקס.
תוך כדי תנועה בגלגל ענק?
אלוהים אדירים, הוואי.
מישהו יכול לעזור לנו, בבקשה?
דאסטי, זה אתה?
ג'ורג'יו.
- די, אני אטפס לשם! - ג'ורג'יו, לא! זה מסוכן מדי!
די, אני בא להציל אותך.
אני רק צריך למצוא משהו גבוה.
- אתה יכול להשתמש במשאית שלי. - בסדר, תודה, אדוני.
אבל אני לא חושב שמשאית תעזור.
לא, אני עובד בחברת החשמל
ובמכונית שלי יש מנוף.
סולם הידרולי.
אחי, אתה אומר לי שיש לך סולם הידרולי?
- אני קורא לזה סולם הידרולי. - סולם הידרולי.
קח את המפתחות שלי.
בסדר, זו הייתה זריקה גרועה, אחי. זו הייתה זריקה גרועה וגם חשוך.
- אחרת לא הייתי מפספס. - ג'ורג'יו, אתה יכול להזדרז?
- כן. - תודה.
- את בסדר? - אני רק מקווה שטרינה בסדר.
כן. ראיתי אותה עם ג'ייקוב קודם.
היא נראתה מאושרת. שניהם נראו כך. והם נראו צעירים כל כך לעזאזל.
- אלוהים אדירים. - הם תינוקות.
הם ממש תינוקות מתוקים עם פני תינוקות.
אני לא זוכר שהרגשתי צעיר כל כך אי פעם.
אפילו לא כשהיינו צעירים כל כך.
קיבלנו החלטות שישפיעו על כל החיים שלנו.
כן, טוב... היינו צעירים.
אני לא יודע, קאס,
מה זה אומר אם החצים שלנו מצביעים לכיוונים שונים.
אני לא יודע.
ואם הפוטנציאל שלי קשור לפעם האחרונה שלא היינו יחד,
אולי...
אולי כדאי שנבדוק איך זה לא להיות יחד במשך זמן מה.
כלומר, אולי הפוטנציאל שלך הוא בלתי מושג לחלוטין
רק כל עוד את איתי.
אבל את לא מרגישה שאנחנו אמורים לברר?
ידעת שתוכי ים הם מונוגמיים?
את ידעת שתוכי ים הם מונוגמיים?
זה היה כתוב בספר שנתת לי
כמתנה קטנה או משהו.
היה כתוב שהזכר והנקבה של תוכי הים
יוצאים למסעות נפרדים במשך שמונה חודשים בכל שנה.
בנפרד.
אבל איכשהו, הם תמיד מוצאים את דרכם חזרה זה לזה.
אבל אנחנו לא תוכי ים.
- אני לא מפחד. - כן?
בכלל לא. כן.
כי זה מעץ. וברקים שונאים עץ, אז...
חוץ מזה, עכשיו כשיש הפסקת חשמל,
אנחנו יכולים להתמזמז בציבור ואף אחד לא יזרוק לנו מבטים מלוכלכים.
או שאשתמש בזה כהזדמנות להתחמק ולעזוב אותך
כי ממילא ניפרד.
וואו. בסדר, אז אנחנו מדברים על זה עכשיו?
בדיחות מתאימות לכל מצב.
כן, כבר ביליתי איתך יותר רגעים משחשבתי שאזכה לבלות איתך.
אז אפשר להגיד שזה ניצחון גדול בשבילי.
בסך הכול.
אז מתי נתמזמז?
ברגע זה ממש.
ג'ייקוב!
טרינה!
ג'ייקוב!
הלו? הצילו!
- מי שם? מישהו נמצא שם בפנים? - זו ראשת העיר פונטיין.
ראשת העיר פונטיין, את בסדר?
לא, אני בקושי רואה את הידיים שלי
והברך הדפוקה שלי כואבת לי שוב.
בסדר, אל תילחצי.
- מי זה? - זה בו.
מי זה בו?
הוא הבחור שיוציא אותך משם.
חשמל דירפילד -
- היי. - היי.
בסדר, אקח את די קודם כי הוא נראה מפוחד יותר.
אני לא מפוחד יותר.
קח את קאס. קח את קאס.
- בסדר, קאסי. אני אעזור לך. - בסדר, בסדר.
- אני אעזור לך. - אל תזוז.
- שנינו עוזרים לך. בבקשה. - יפה, קאסי. יפה.
- דאסטי, אתה מחזיק אותי? - אני מחזיק אותך.
- כן. בסדר, מתוקה. - בסדר.
אני מורידה אתכם.
אלוהים אדירים, ג'ורג'יו. זה היה מדהים. הצלנו את העיירה.
היי, נאט. זוכרת כשאמרת שסוואנה לא רוצה אב חורג?
כן.
מה דעתך על ג'ורג'יו חורג?
- איזי, את עוד שם? - כן?
כן! למה זה לקח לך זמן רב כל כך?
אני מצטער, אילצו אותי להשאיר את זה בשמירת חפצים.
- את מה? - את זה!
אלוהים אדירים.
תודה.
את בטוחה עכשיו, איזי.
מה אתה עושה? אני יכולה ללכת לבד.
אני מעדיף לשאת אותך, גברתי.
בסדר.
מתחיל לרדת גשם.
קולטון -
ברוכים הבאים לדירפילד גבול העיירה -
היי, איפה אתם? אנחנו ליד איזי היקרה.
רגע, אני רואה אתכם.
- אני לא רואה אתכם. - אימא! אבא!
הנה היא. הנה. היי!
- את בסדר? - כן.
כן?
מה קרה לבו?
אני לא יודעת. נפרדנו. אתם בסדר?
- כן. אנחנו בסדר גמור. - כן.
כמעט התחשמלנו,
- אבל אנחנו בסדר גמור. - כן.
מה זה?
מה כתוב על זה?
"האם אתם מוכנים לשלב הבא?"
זה לא קרה מעולם.
מבוסס על ספר מאת מוריס וולש -
תרגום: אסף ראביד