GIORGIO ESITLEB MAAILMA SUURIM PASTAPORTS!
TERE TULEMAST 150. IGA-AASTASELE DEERFESTILE
Paps, kas see asendab lunne? Kingid emale igal aastal ühe?
Tead ka, kui kaua tal selle võitmiseks läks?
Poiss kiitis väga mu viskevormi.
Vabandust, lunnid?
Olgu. Jahe oktoobriõhtu 23 aastat tagasi.
Noor preili Cassandra Hubbard oli kõige esimesel kohtingul
kellegi Dustard John Hubbardiga...
Teie nimi on Dustard Hubbard?
Pigem härra Hubbard.
Dustard üritas õhupalle katki visata,
- et võita mängulunn, sest... - No Cass ütles, et see on nunnu.
Jah. Dustard astus leti juurde ja viskas ühe noole teise järel,
kuid ükski õhupall ei purunenud.
Need mängud on puhas sobi.
Aga mu isa läks hiljem tagasi
ja ostis leti taga töötanud poisilt kõik lunnid ära,
et emale igaks sünnipäevaks üks lunn kinkida.
Ta oli kindel, et nad jäävad igaveseks kokku.
Väga armas, aga parima osa jätsid välja, Trina.
Mina töötasin sel õhtul vaateratta peal.
Su isa maksis mulle 20 taala, et vaateratta seisma jätaksin
ja tema saaks üleval su emaga kahekesi olla.
Nii et kergekujuline inimrööv?
Kõlab niimoodi küll.
Siis nimetati seda romantikaks. Olin unustanud, et ma sinu kinni maksin.
Noh, ma ei ole vist teab mis meeldejääv.
Lapsed, kas te mehaanilist pulli tahate proovida?
Järjekorda vist pole.
Kas tahad uuesti üritada?
Ei. Või noh, võiksin ju veel ühe sõidu teha, et rahvas segadusse ajada.
Kuidas see rahva segadusse ajab?
Kõik arvavad niikuinii, et see kauboivärk on mul pea sassi ajanud.
Võtan siis asjast viimast.
- Pulli pärast. - Võin kaasa tulla, hr Kovac.
- Olgu, paarimees. - Servus.
- Teeme ära. - Nõõ!
Teeme pulli.
Õnn kaasa, sõbramees!
Ma ei mäleta selle tüübi kohta keskast mitte midagi.
Peale selle, et ta botaanikaaias ropsis.
Tead, mina mäletan seda lugu teistmoodi.
- Kus ta siis ropsis? - Ei, seda lunnilugu.
Ma ei öelnud, et minu arust on lunnid nunnud.
Ütlesid ikka küll, Cass.
Ei, sina ütlesid: „Kas need lunnid pole mitte nunnud?“ Vastasin: „Jah.“
Sest, noh, ma tahtsin sulle meeldida.
Sul ei oleks olnud vaja seda teha. Sa meeldisid mulle kohe.
Jah. Segage aga, poisid. Ma ei taha, et nuudlid kokku kleepuksid.
Pidage meeles: mi famiglia, mitte mi kokku kleepunud klimp.
- Giorgio! Kuidas edeneb? - Hei! Mis toimub, Nat?
Päris hästi, tänan küsimast. Jah, käkitegu.
Muretsen vaid tormi pärast. Teen lastele makaronibasseini
ja märjaks saades muutuvad spagetid väga raskeks.
Ei tahaks lapsi surnuks muljuda.
- Jaa! - Mõistad? Kuidas teil läheb?
Suurepäraselt.
Mäletad mu tütart Savannah't? Ta isa on mu endine abikaasa Mike.
Muidugi. Tahtsingi sinuga rääkida, Savannah.
Miks?
Noh, kuulsin sind galal ütlemas,
et sa ei taha Prantsusmaale minna.
Aga kuula mind.
Prantsusmaa võib persse käia. Eks?
Vabandust, et ropendasin,
aga mehena, keda survestati poisipõlves hokisuperstaariks saama,
tahaksin mina Giorgiona teada, mida sina Savannah'na teha soovid.
No mulle on male meeldima hakanud.
Male! Jah, ma armastan seda. Vankrid, odad ja oma südame kuulamine.
Niimoodi, Savannah, sünnivad superstaarid.
No vaat siis, superstaarid omavahel.
Giorgio.
Tahtsin lihtsalt öelda, et ma kuulsin, kuidas Cass sulle korvi andis.
Ja ma ei tea, kas see lohutab sind,
aga ilmselt on ta ainus naine maailmas,
kes sulle ei ütleks.
Ehk lausa ainus naine ajaloos.
Kui sa nii kaugele minna tahad.
- Ma lähen kusagile mujale, emps. - Olgu, helista mulle.
Anna andeks, Savannah tunneb ennast veidralt, kui ma flirdin kenade meestega,
kes pole tema isa.
Ta ei taha vist kasuisa.
Mis sinu ja Mikey vahel üldse juhtus?
Ta oli paras mölakas.
Peale selle oli ta hirmus karvane ja see ei meeldi mulle mitte üks põrm.
Tead, mulle meeldib näha mehe nahka,
isegi tema peanahka.
Kiilad mehed on minu jaoks kohutavalt seksikad.
See on äärmiselt huvitav seisukoht, Natalie.
Kindlasti teed sa
ühe õnneseenest kiilaspea kunagi väga õnnelikuks.
- Eks me näe. Tšau. - Tšau.
- Hoiatan, et ma olen selles väga hea. - Hästi.
Harjutan kogu aeg Johnsoni poes pudelitega.
RÕNGAVISE
- Jah! Nägid? Nägid jah. - Issand, tegidki ära!
- Nüüd tunnen end halvasti. - Ei-ei, aitab kahetsusest. Ja... Aitäh.
Vaata. Sa ei saa end halvasti tunda, sest nüüd on sul tema.
Lahe. Kuidas see käib? Tulen pärast tagasi ja ostan neid 30 aasta jagu?
Jaa, sest mida ma mehe juures otsin? Et ta oleks täpselt mu isa moodi.
Arvasin, et hoopis mu venna moodi.
Ah sa kurat. Nii et viskame selle üle juba nalja?
Nalja võib alati visata.
Olgu, aga tõsiselt. Ma ei taha oma vanemaid solvata,
aga kui mina 30 aasta pärast oma keskaaegse peikaga koos olen,
hüppan kaljult alla.
Me ei ole siis enam koos?
Nagu, 30 aasta pärast?
Ma ei tea. Kas sina plaanid 30 aasta pärast minuga koos olla?
See on meie esimene kohting, nii et...
Jah, aga üsna karm asi, mida esimesel kohtingul öelda.
Tead nii kindlalt, et ei taha minuga koos olla.
No mitte kindlalt. Miski ei ole kindel.
Aga jah, ma olen, nagu, üsna veendunud, et ei taha ainult ühe inimesega
- elu lõpuni koos olla. - Jajah, sellest saan ma aru.
Veider lihtsalt, et pärast kõiki vintsutusi
teatad sa alustuseks, et jätad mu kindlasti maha.
Lahe, see pole siis üldse mõttetu.
Seega...
Kas asi, mis kunagi lõpeb, on siis alati mõttetu?
BEDFORDI BAAR
- Mis on? - Anna andeks.
Kas võiksime pisut rahulikumalt võtta?
Hana, ma ei ole aastaid niigi palju teinud.
- Võtame nii rahulikult, kui sa tahad. - Olgu. Suurepärane.
Aga järgmisel korral kohtume ehk minu pool?
Härra, ise te mu magamistuppa tungisite.
Ma ei teadnud, et su magamistuppa. Eks?
Kus on mehed, kes sind paljaks röövisid?
Minu kohta on siin palju asju.
- Tõesti? Sa ei taha rohkem asju? - Ei, ma vihkan asju.
Ilmselt on see internaatkooli mõju.
Seal ei tohi eriti palju isiklikke asju olla, nii et...
Ma ei teadnud internaatkoolist.
Tõesti? Tavaliselt räägin ma sellest esimese asjana.
Sest mulle meeldib nii väga, kui mind sellise näoga vaadatakse.
Mis näoga ma sind vaatan?
Nagu oleksin mingi rikas privilegeeritud snoob.
Ma ei arva, et privilegeeritud.
Sõnu oli tegelikult veel.
No võib-olla oli internaatkool lihtsalt sinu nool.
Mis mõttes nool?
Asi, mida pidid enda kohta õppima, et jõuda millegi muu juurde.
Dusty Hubbardi arvates ongi see MORPHO mõte.
Sa kuulad nüüd Dusty Hubbardit?
Ei noh... Vaata või mindki.
Isegi kui kirikuõpetaja kaart mulle mõeldud ei olnud, päästis see mu elu.
See andis mulle eesmärgi.
See sundis mind ennast avama ja võimaldas mul edasi liikuda.
Mingi suvaline potentsiaalikaart ei oleks seda iial teinud.
Ma olin üksi, mul ei olnud kedagi. Ja see kaart tõi mu siia.
See juhtis mu...
sinu juurde.
Jajah.
Mis on?
Ei midagi.
- Ma ei tea, lihtsalt... - Mida ma ütlesin?
Mulle ei meeldi, et sa oma lugu ümber kirjutada üritad.
Mis mõttes?
Sa muudad mu osaks oma kurvast loost
- ja ootad kaastunnet. - Ei.
Aga sa räägid inimesega, kes on päriselt üksi. On alati olnud.
Ja sa ütled, et sul polnud kedagi, aga see pole tõsi.
Sul oli sõpru ja sugulasi.
Isegi tol õhtul, kui sa kaardi leidsid, oli su äi sulle toeks. Nii et palun ära...
- Ma ei rääkinud sulle sellest. - Ah?
Ma ei rääkinud, et olin koos äiaga.
Rääkisid küll. Kuidas ma seda muidu teaksin?
Olgu, no see on lihtsalt tobe.
Miks me sellepärast tülitseme?
Ma toon nüüd ämbri, sest ma...
ma ei usu, et teip midagi kinni peab.
Ning siis joome ennast purju
ja musitame edasi, nagu põhikoolis. Eks?
Olgu siis.
No nii. Kas ostame kohe 50 piletit või...
Seda on vist palju?
Tere. Kui palju maksab üks sõit vaaterattal?
- Kui palju? - Võta lihtsalt 50.
Ehk tahan su jälle röövida.
Miks mitte? Raha sul ju on.
Vabandust, kuidas palun? Mis mõttes mul raha on?
Tead, ma ei plaaninud midagi öelda,
aga ma käisin su galal ja enamikule on 100 dollarit suur summa.
No aristokraadile vist mitte,
aga minu tunnitasu on kaheksa dollarit.
Ja kui su ema jutt petuskeemist tõele vastab...
Olgu-olgu, oota nüüd.
- Ei-ei. Ongi hea. - Mida?
Olen tegelikult väga õnnelik, et sa seda ütlesid.
Kas sinu kaardil seisis „detektiiv“?
Ei, „tätoveerimiskunstnik“. Tegin Dusty tätoka.
Ja see on imeline, Liz.
Ah soo. Tundub lihtsalt, et sa oled mu plaani läbi näinud.
Jah, sest minu suurejooneline plaan oli petta linnarahvalt välja
mõned tuhanded dollarid ja panna nad siis uskuma, et olen eriline,
ehitades masina, mis ütleb, et ma olen aristokraat,
kusjuures see potentsiaal on kuradi arusaamatu ja...
- Mis sa ütlesidki, Dusty? - „Võimatu saavutada“.
Jah, täitsa võimatu.
Ja et kõik seda uskuma jääksid, pidin lihtsalt
oma IT-oskused appi võtma
ja tegema nii, et masin annaks just nimelt sulle
kaardi, millel seisab „tätoveerimiskunstnik“.
Pakun, et see on su eluaegne unistus, millest sa iial kellelegi rääkinud pole?
Jah.
Cass, äkki võtame piletid ja läheme?
Hea küll. Tähelepanu! Kuulake kõik! See olen mina, kuri geenius,
kes uuris välja kõigi linlaste salajased lootused ja unistused
ning kasutas neid teie vastu. Milleks?
Muidugi selleks, et saada kahe dollari väärtuses münte
ja mõned kuradi pusad maha müüa.
Kummardage mu ees.
- Cass! - Ma olen ju teie kuninganna. Jah, olen...
- Mis on? - Palun mitte siin.
- Mitte Deerfestil. - Olgu, jah,
sest sellele, mida ma nüüd teen, ei ole tunnistajaid vaja.
Mitte ühte. Laske kuninglik korteež läbi!
Edu, kallis!
Ma lähen ja proovin seda mehaanilist pulli.
HEINALABÜRINT KAS LEIAD ÕIGE TEE?
Cass. Saame selle asjaga ühele poole.
Räägi, kui õudne inimene ma olen ja kui palju halba ma sulle teinud olen.
Ja endast tee ohver, nagu alati.
Püha issand, mis see veel olema peab?
- Kallistus. Seda nimetatakse kallistuseks. - Ma ei vaja seda.
Ma tean. Sa ei vaja kallistust ega mind.
- Cass, ära ole nii dramaatiline. - Ma ei olegi.
Annan sulle lihtsalt teada, et oled mulle liiga palju haiget teinud.
No ma palun! Me mõlemad ütlesime inetuid asju. Nagu emad ja tütred ikka.
Sa tead väga hästi, et ma ütlen kõike sinu kaitsmiseks.
Sa võid nüüd lahti lasta.
Cass.
Olgu.
Sa olid seal.
Õhtul, kui ma rentslist kaardi leidsin.
Miks sa ei öelnud, kui siin kohtusime?
Sa ei meenunud mulle kohe.
Ma ei mäleta igat purjus mölakat, kelle välja viskan.
Ja kaelaside on uus.
Sa olid seal baaridaam.
Ja sina olid see mölakas.
Jõid end purju ja kaklesid igaühega, kes su poole vaatas.
Seepärast su välja viskasingi.
Su äi tuli ja palus minu käest vabandust.
Ütles, et sa olid linnas läbisõidul ega naase sinna enam.
Et sa olid just oma naise tuha laiali puistanud ja ei olnud sina ise.
Tema tütre tuha.
- Mida? - Mu naine oli ka tema tütar.
Jah. Ei tundunud, et see on miski, mille ma lihtsalt jutuks võtma peaksin.
„Kuule, maailm on ikka väike. Olin seal, su elu halvimal ööl.“
- Aga sa töötasid seal. - Ja siis?
Mina olin läbisõidul, aga sina töötasid seal.
Teiseski linnas, kus oli ka MORPHO.
Ja sa ei maininud seda.
Ja kogu see jutt... „Mina seda masinat ei vaja.
Paari kuu pärast ei räägi sellest enam keegi.“
Sina ei rääkinud kellelegi oma kaardist.
Hoidsid seda enda teada.
Mul on selleks põhjust.
Jah, no minul on ka.
Nagu... Ka mina olen inimene. Saad aru?
Nähtavasti tahad sa uskuda, et see kaart juhtis su minu juurde.
Aga sa ei tunnegi mind, mees.
Siin ei tunne sind vist keegi, Hana.
Vaata, mul ei ole sulle vastuseid.
Sa pead oomenite otsimise lõpetama.
HABEMEGA NAINE
- Jah! Hakkama sain. - Jäta jama.
- Ei, sa oled ju nii väike. - Ei ole. Mida iganes.
- Tahad seda? - Jaa.
- Hei. - Hei.
Mis juhtus? Kas sa tapsid oma ema?
Mul peaks autos labidas olema.
Ma lihtsalt kallistasin teda.
Sa oled ikka julm.
- Kas sa tahad üldse vaaterattale minna? - Jah. Jah, teeme ära.
Sa ei pea nõus olema, kui mina sinna minna tahan.
Külm on, ehk hakkab sadamagi. Pepud võivad märjaks saada.
Ei tea midagi. Usun, et jääme ellu.
Kuulge, mis kuradi kombel siit välja saab? Ma käin ringiratast.
See ongi ju asja mõte?
Kasutu. Kasutu põlvkond.
- Halloo? - Kas Isabelle Fontaine kuuleb?
Linnapea Fontaine. Kes räägib?
Dr Woods. Kas helistan halval ajal?
Ma ei oska sellele vastatagi.
Mida te soovite?
Olen siin koos Walter Johnsoniga.
Ja tal on südameprobleemid.
Südameprobleemid? Mida see tähendab?
Ta sai rabanduse.
On tal nüüd kõik hästi?
Jah, ta on pisut segaduses, aga rääkisime mõne minuti eest.
Miks te seda mulle räägite? Helistate kõik läbi ja jagate uudiseid?
Ei, palun vabandust.
Härra jutt on segane, aga arvasin, et te olete abielus.
Temaga abielus? Kullake, ma olen lesbi.
Miks te küll seda arvasite?
Noh, ta on teid oma lähedasena kirja pannud.
Nii ma teie numbri saingi.
Tal ei ole kedagi teist?
Vist mitte.
Olete seal?
Kas saan temaga rääkida?
Ta puhkab praegu.
Kus ta on? Millises... Kas ta on haiglas?
- Jah, ta toodi siia alles... - Öelge, et ma tulen.
Hästi.
Oh kurat!
Oh sa kurat. Püha issand.
Oh sa kurat! Mis see nüüd oli?
Dusty, kas see on sinu töö?
Küsid, kas lülitasin terves linnas elektri välja,
et vaateratta tipus oma naisega mõned minutid üksi olla?
Ei. Kahju, et ma selle peale ei tulnud.
Olgu. On meil siin üleval ikka turvaline olla?
Jah. Pole meil häda midagi.
Istume lihtsalt metallkastis ja ripume taevas,
keset võimalikku äikesetormi.
- Halloo? - Kallis.
- Hästi. - See polnud kuigi tore, mis? Olgu.
- Dusty, ole ettevaatlik. - Jajah. Kuulge, kas...
Kas keegi liigutaks meid? Tõmbaks näiteks kangi?
ÄRGE KÕIGUTAGE
Tšau, Dusty.
Terekest!
- Kes see on? - Ei keegi.
Lihtsalt üks sõber.
Kas elekter läks ära? Me seksisime parasjagu.
Liikuval vaaterattal?
Püha issand, Hawaii.
Kas keegi aitaks meid, palun?
Dusty, oled see sina?
Giorgio.
- D, ma ronin üles! - Giorgio, ei! See on liiga ohtlik!
D, ma tulen sulle kohe appi!
Pean lihtsalt mingi pika asja leidma.
- Võta mu korvtõstuk. - Aitäh, härra.
Aga korve täis tõstuk ei aita vist.
Ei, ma töötan elektrifirmas
ja mu auto küljes on korvtõstuk. Kraana.
Aa, käärtõstuk.
Vennas, sul on käärtõstuk?
- Mina kutsun seda nii. - Käärtõstuk.
Näe, võta võtmed.
See oli halb vise, vennas. Väga halb vise. Ja pime on ka.
- Muidu oleksin kätte saanud. - Giorgio, palun mine!
- Jah. - Aitäh.
- Kõik kombes? - Loodan, et Trinal on ka.
Jajah. Nägin teda enne Jacobi seltsis.
Trina oli nii õnnelik. Nad mõlemad olid. Ja nii kuradi noored.
- Issand. - Nad on titad.
Päris ehtsad nunnude beebinägudega titad.
Ei mäleta, et oleksin end kunagi nii noorena tundnud.
Isegi mitte siis, kui sama noored olime.
Langetamas otsuseid, mis mõjutavad tervet meie elu.
Jah, noh... Aga noored me olime.
Ma ei tea, Cass,
mida see tähendab, kui meie nooled erinevat suunda näitavad.
Ma ei tea.
Ja kui mu potentsiaal on kuidagi seotud ajaga, mil me viimati lahus olime,
siis võib-olla...
Ehk peaksime uurima, mis tunne on mõnda aega lahus olla.
Ehk on sinu potentsiaali võimatu saavutada vaid siis,
kui sa oled koos minuga.
Aga kas sulle ei tundu, et peaksime asja uurima?
Tead, et lunnid on monogaamsed?
Kas sina teadsid, et on?
See oli mingis raamatus, mille sa mulle vist päkapikusussi peitsid.
Öeldi, et isane lunn ja emane lunn
käivad umbes kaheksa kuud aastas eri radu.
Lihtsalt eraldi.
Aga kuidagi leiavad nad alati tee teineteise juurde tagasi.
Aga meie ei ole lunnid.
- Ma ei karda. - Tõesti?
Üldse. Jah.
Sest see siin on puidust tehtud. Ja välk vihkab puitu, nii et...
Ja kui elektrit pole,
saame avalikult musitada, keegi ei vahi meid kurjalt.
Või siis kasutan ma juhust, hiilin minema ja jätan su siia,
läheme ju niikuinii lahku.
Nii et viskame selle üle juba nalja?
Nalja võib alati visata.
Jah. Ma ei osanud iial arvata, et me niigi palju ühiseid hetki saame.
Seega ütleksin, et mina olen juba niigi suurelt võitnud.
Kokkuvõttes.
Millal musitama hakkame?
Kohe.
Jacob!
Trina!
Jacob!
Halloo! Aidake!
- Kes seal on? On seal keegi? - Linnapea Fontaine!
On sul kõik hästi?
Ei! Ma ei näe sõrmegi suhu pista, kurat!
Ja mu neetud põlv jupsib jälle.
Olgu. Ära mine paanikasse.
- Kes seal on? - Beau.
Mis Beau?
Mees, kes su sealt välja toob.
DEERFIELDI ELEKTRIFIRMA
- Hei. - Hei.
Olgu, ma võtan esimesena D, sest tal on vist suurem hirm.
Ei ole suurem.
Võta Cass.
- Olgu, Cassie, ma aitan sind. - Olgu-olgu.
- Ma aitan. - Rahulikult.
- Me mõlemad aitame. Niimoodi. - Tubli, Cassie. Tubli.
- Dusty, kas hoiad? - Hoian.
- Jah. Olgu, kallis. - Olgu.
Toon teid alla!
Issand, Giorgio! See oli võrratu. Me päästsime kogu linna.
Kuule, Natalie. Ütlesid, et Savannah ei taha kasuisa.
Jah.
Aga kasu-Giorgiot?
- Izzy, oled ikka seal? - Jah?
Jah! Kus sa nii kaua olid?
Anna andeks, see võeti turvakontrollis ära.
- Mis? - See.
Issand!
Aitäh sulle.
Oht on möödas, Izzy.
Mida sa teed? Ma suudan käia küll.
Eelistan sind kanda, proua.
No kanna siis pealegi.
Sadama hakkab.
TERE TULEMAST DEERFIELDI
Kuule, kus te olete? Me möödume parasjagu Kallist Izzyst.
Oot, näen teid.
- Mina ei näe. - Ema! Isa!
Seal ta on. Seal ta... Tšau!
- Kõik kombes? - Jah.
Jah?
Kuhu Beau kadus?
Ei tea, me läksime lahku. On teil kõik hästi?
- Jah. On küll. - Jah.
Oleksime välguga pihta saanud,
- aga kõik on hästi. - Jah.
Mis see on?
Mis seal kirjas on?
„Kas oled valmis järgmiseks etapiks?“
Seda see varem teinud pole.
PÕHINEB M. O. WALSHI RAAMATUL
Tõlkinud Triin Jürimaa