ОРГИО
Било е шега, Джорджо.
- "Орджио"? Кое му е смешното? - Не, беше "Оргио". Като оргия.
Добре, щом аз не го разбрах, никой няма да го разбере.
- Не става ясно. - Моля те да проявиш разбиране.
- Погребението беше вчера. - Знам това. Знам, че страда.
Но тя обижда мен и целия град, като се подиграва с красивия надпис.
- Хей, какво реши? - Мисля да направя компромис.
Приятелят й почина. Да не го забравяме, Биг Ди.
- Много ти благодаря. - Няма нужда да ми благодариш, Кас.
Благодаря, Джорджо.
А ти? Нещо да кажеш?
Знам, че минаха месеци, но е рожденият ден на Колтън.
Усещаш ли да имаш нужната подкрепа?
Говорила ли си с майка си или баща си?
Не, казах им да се разкарат, след като това лято щяха да ме задушат.
Ами приятелите ти?
Говорят ми по принуда. Или зад гърба ми.
Сякаш съм някаква смела, идеална вдовица. Или шибаната Дева Мария.
Не се засягайте.
- Позволено ти е. - Не го заслужавам.
- Много си сурова към себе си, Трина. - Откъде знаете?
Когато наш близък умре, е нормално да изпитваме вина.
Винаги има неща, които искаш да си казал или направил.
Мъчиш се да си простиш, че си пропилял малкото време, което си имал.
Но една катастрофа е трагедия. За Колтън и за теб, Трина.
Изключено е било да го предвидиш.
Ако бяхте наясно със ситуацията, щяхте да разберете защо изпитвам вина.
Искаш ли да ми разкажеш?
Може би трябва да споделиш.
Хората може да са по-добродушни, отколкото мислиш.
ИЗМАМНИК
Не е каквото изглежда. Изневерявам на жена си.
Вярвам ти, но ти си треньор на отбора по баскетбол.
Ако не обявиш официално, че имаш извънбрачна връзка,
- ще те уволня. - Не мога да го причиня на Вики.
Жена ти заслужава да знае.
- Вики не е жена ми. - Мъжете сте ужасни.
До края на деня искам оставката ти.
Добър ден, тренер.
Няма ме няколко дни и вие вършите безобразия?
- Какво съм направил? - Татуирал си се в училище!
Сестра Мънро ми направи половин татуировка.
На картичката й пишеше "Татуист".
- Реших, че ще е добра с иглите. - Божичко.
Съжалявам, направих го заради Кас.
Напоследък имаме проблеми.
Схващам. Бракът е трудна работа.
- Омъжена сте съвсем отскоро. - Имам предложение.
Заведи Кас за уикенда в хотела на Марта и Роуз.
Бях там за медения си месец.
Наскоро са го ремонтирали целия.
Невероятно е. Откъсваш се от всичко.
Купон за 10% отстъпка.
Използвай го, и аз получавам 10%.
Върви да вземеш жена си.
Давай!
Хей. Някакви интересни планове за рождения ден?
Ще гледам филм с татко. Така че, не.
Искаш ли да дойда? Мога да бъда буфер между теб и Бо.
"Бо-фер".
Благодаря, но не го пожелавам и на най-големия си враг.
- Здрасти, Джейкъб. - Здрасти.
- Трябва да вървя. - Добре, супер!
Много е секси как бърза винаги.
Много е загадъчно.
Чудя се дали ще ходи у Меган.
Меган купон ли ще прави довечера?
Не. Не е купон. Може да е поканила няколко души.
Дори не съм сигурна, че е така.
"Трина знае за купона на Меган. Какво да правя?"
О, не. Това... Пошегувах се.
Не е лично. Просто е неудобно, тъй като си в траур,
а ние ще се смеем и забавляваме.
Просто не знам как да се държа с теб.
Да, разбирам те.
Значи ли, че ти липсвам? Много мило.
Не. Изненадана съм. Мислех, че тази вечер ще сте вкъщи.
Какво има тази вечер?
Петък е.
Шокиращо, но твоите родители имат планове в петък вечер.
Не прочете ли бележката? На масата в трапезарията е.
Да, заравяш я под боклуците на мама, вместо да пуснеш есемес.
Не са боклуци.
- И мама ли е с теб? - Баща ти ми е приготвил изненада.
Миличка, можем да се върнем, ако искаш компания?
Знаете ли, няма нищо.
Всъщност се радвам, че ще съм сама.
Ще вдигна щур купон и ще ви съсипя нещата.
Не викайте ченгетата.
- Разбирам. Забавлявай се. - Обичам те!
Дали е добре? Странно е, че търси компанията ни.
Каза, че е добре. И аз вярвам на дъщеря ни.
- Ще ми кажеш ли къде отиваме? - Не, за теб е изненада.
- "Хотелът на Марта и Роуз"? - Какво? Не.
Видях купона.
Ако знаех, че отиваме там, нямаше да дойда.
Знам, че мислиш, че Марта те мрази.
Но аз видях как те гледаше на сватбата.
- Ако мразиш някого, ще го гледаш ли? - Вероятно!
Напуснала е мама заради мен.
- Не е вярно. - Да!
Напуснала е майка ти, защото не е искала деца.
Просто си била детето в случая.
Било е преди години. Вече всички сме големи.
Затова исках да те заведа на ваканция за големи.
- Нали? - Да.
Да ти покажа, че още мога да съм романтичен.
Какво по-секси от това
да разбера, че си бил в момчешка танцова група.
О, боже.
Какво са направили с мястото?
Онова, което пише на купона, Кас.
"Забавлението на круизен кораб без пътуването".
КРУЗИН КРУЗ ИН
Здравейте! Добре дошли в "Крузин Круз Ин"!
Радваме се да ви посрещнем на борда и се надяваме да ни препоръчате.
- Благодаря. - Ремонтът още тече,
но вече сме признати за хотел номер едно на морска тематика в Диърфийлд!
И ако ви препоръчаме, получаваме още 10% отстъпка. Нали?
Вечерята е в 17:00 ч. в главната трапезария.
- И преди да отидете в каютата... - Трапезарията.
...прочетете инструкциите за безопасност.
Татко кога се е снимал?
"О, капитане!" Така ще изглеждаш, като остарееш.
Прилича на стриптийзьор.
Капитан Роуз, мисля да пропуснем инструкциите,
поне докато направим рова.
Добре. Благодаря.
Здравей, Марта.
Здравей, Кас.
Вижте как се гледате. Това е хубаво.
Нека ви покажа стаята.
- Не разбирам. Това заради МОРФО ли е? - Не. Работим по ремонта от месеци.
Роуз обича корабите, но се бои до смърт от океана.
Пък аз винаги съм била домошарка и това е нашият компромис.
Супер.
Добър вечер, тренер.
Много хора идват тук, за да избягат.
Бизнесът се утрои след ремонта,
така че се извинявам - това е последната свободна стая.
Ура. Последната стая.
КАЮТИ ЗА ЕКИПАЖА
Това е една от... по-автентичните ни стаи.
Да.
"Каюти за екипажа".
Роуз настоя да изолираме прозорците, за да се чувствате като под палубата.
- Много сполучливо. - Друго? Ключът за лампите е до вратата.
Включва се и се изключва, ако ви трябва светлина.
- О-ла-ла. - Светлина. Отлично.
Съжалявам, че нямаме нещо по-хубаво за вас.
Това е идеално.
Благодаря.
- Благодаря, Марта. - Добре.
- Вярваш ли, че ме мрази? - Какво?
- Сигурно това е най-лошата стая. - Не знам. Най-лошата?
- Така ли? - Да.
Какво ще кажеш да си поиграем?
Да.
- Може да сме палубен екипаж. Да! - Добре.
Ние сме стресирани и уморени,
а аз трябва да облека това, защото ще се удавим.
Това е последната ти нощ.
Само защото ти облече последната жилетка.
Може би трябва да спреш да ме възбуждаш толкова.
- О, да. Харесва ли ти? - Да.
- Дано, май не мога да я съблека. - Мамка му.
Да, мисля, че се впи.
Хей. Мислех, че ще си у Меган тази вечер?
Да. Явно съм твърде смела или твърде мрачна, за да бъда на купони.
Не знам кое е.
Ако е второто, тук ще се чувстваш на място.
Честит рожден ден.
- Пепелник. - Естествено.
- Харесва ми. - Благодаря.
- Мамка му. - Какво направи?
Не знам. Само го взех...
- Шегувам се. Беше счупен. - Много си гадна.
- Вземи. - Повярвах ти.
Божичко.
ЧЕСТИТО ПРЕЖИВЯ 17-ИЯ СИ РОЖДЕН ДЕН!
РАДВАМ СЕ, ЧЕ СИ ЖИВ. ТВОЯТ ГЕРОЙ, ТРИНА
- Леко мрачно предвид обстоятелствата. - Супер е.
Направих я с материалите на мама.
Ти какво ми взе?
За моя рожден ден ли?
И аз ти взех картичка.
Откъде я взе?
От машината. Не знам. Беше нещо като проба.
Изплю няколко празни, когато се включи за първи път.
Можеш да напишеш каквото си поискаш на нея
и да кажеш, че ти се е паднало.
Да бе. Как не се сетих по-рано.
Какво щеше да се падне на Колтън?
- "Ангел", очевидно. Нали така? - Очевидно.
Не знам.
Понякога беше голям кретен. Вземаше ми нещата.
Мама ми купи видеоигра, която изчезна.
Тя обвини мен естествено, но аз знаех, че той я е взел.
Влязох в акаунта си. Името ми беше сменено на...
Пенис69.
- Което е супер име в негова защита. - Дреболия, но е показателно.
Знам.
С теб започнахме да излизаме,
защото той те оставяше, за да пие с момчетата или...
Не мисля, че това беше единствената причина.
Знам, че имаше добри моменти,
но когато всички повтарят, че е бил ангел,
ми е трудно да си ги спомня.
Морски пасажери, държа пред вас обикновена салфетка
като салфетките на вашите маси.
Но като теченията в океана
тази обикновена салфетка може бързо...
да се промени.
Благодаря.
Връщам се бързо! След едни вълшебни 15 минути.
Заслужава възхищение, че следва картичката си от МОРФО.
Но е за възхищение и да правиш нещо, въпреки написаното на картичката.
Като Марта и Роуз и красивия им кораб.
Някои ще кажат, че картичките помагат да отключим магията в себе си.
- Така ли? Какво работиш, Глен? - Работя за енергото.
Но получих картичка, на която пише "Фотограф".
- И какво снимаш? - Основно дървета. Обичам кората им.
Коричките на природата.
- Вълшебно. - Да. За мен.
От дълго време исках просто да се изгубя в гората
и да се потопя в моето изкуство.
Но се боях, че може да се отрази на връзката ни.
Машината МОРФО ми вдъхна увереност да го направя.
Това е невероятно.
А на теб какво ти се падна?
- Не разбрах... - Хавай.
- Падна ти се "Хаваи"? - О, не. Казвам се Хавай.
Падна ми се "Изследовател".
Което очевидно означава сексуален изследовател.
Очевидно.
И щом Глен сподели с мен страстта си към кората на дърветата,
аз му казах, че искам да правя секс с много различни хора.
Направих си списък със сексуални занимания
- и Глен ме подкрепя във всичко. - Стига.
- Колко занимания? - Как те подкрепя?
Започнах с лесните, като ДП.
- Извинявайте, двойно про. - Двойно про?
Извинете. Двойно проникване.
- Ох. - Глен.
Знаете как е. Женени сте. Сигурно сте пробвали всичко.
- Боже. Колко пъти. - Леле. Правили сме го. Много.
Но с единично проникване.
Да. Много баби...
- Какво ти се падна? - "Кралска особа".
О, боже.
Най-доброто засега.
Така ли? Не знам какво да правя.
Ще ми се да беше нещо като "Рокер," за да си купя мотор.
Или "Фотограф," за да си купя фотоапарат? Нещо такова.
Падна ми се "Изследовател", но не съм си купила кораб.
- Да. - Би било странно.
Просто реших какво означава за мен.
Хей.
Какво ми се падна ли? Странно, че питаш...
Извинявай, Дъсти.
Не исках да те прекъсвам, но подът не се ли движи?
Внимание, пасажери.
Попаднахме във вълнение.
Ще се постарая да изведа кораба в спокойни води.
А вие се наслаждавайте на пътуването.
Прилича на театър.
- Здрасти, тате. - Здрасти, момко.
Трина е тук.
Трина! Ти дойде!
Това е чудесно. Разполагай се.
Тъкмо се канехме да гледаме филм.
Искаш ли нещо за ядене? Взел съм готова храна, пуканки...
- Може да си разделим една бира. - Пуканки. Благодаря.
Веднага.
- Какво ще гледаме? - "Великолепната седморка".
Любимият на Колтън.
- Какво има? - Нищо.
Да го гледаме. Просто не беше любимият му филм.
Очевидно го харесваше.
Да, но беше обсебен от "Сватбата на най-добрия ми приятел".
- Онзи филм с Джулия Робъртс? - Да.
Харесвам я.
Забавна е и има приятно лице.
Щом е бил любимият филм на Колтън, да го гледаме.
- Добре. - Ще донеса пуканките.
Веднага!
Като си помислиш, че се притеснявах да гледам уестърн с баща си.
А сега ще гледам романтична комедия с баща си и тайната си приятелка
в памет на мъртвия ми брат, с когото бяхте гаджета.
- Честит рожден ден. - Наистина е честит.
Виждате как чистите линии на брезата контрастират с меките линии на мъха.
Да, поразително.
Може ли да се върнем за малко на списъка със сексуални желания?
Как става?
- Каква е твоята роля, Глен? - Аз стоя настрана.
Хавай прави каквото и с когото иска, а аз правя снимки.
Значи присъстваш.
Не. Снимам кората на дърветата.
Само дърветата. Внимавай.
- Понякога... - Какво?
...заминавам да снимам за няколко дни, а Хавай дори не ревнува.
Понякога ми е много тежко, но искам Глен да е свободен.
Това изглежда много здравословно.
Прощавай. Казваш, че ти е трудно?
Защото ми се струва, че един неуверен мъж на мястото на Глен
може да се притесни, че някой от твоите експерименти
ще те откъсне от него завинаги.
Ще кажа само това.
Откакто с Глен започнахме да споделяме, сякаш се влюбихме отново,
но с истинските си лица, и връзката ни не е била по-силна.
И...
Чукахме се на дърво.
Ще тръгваме.
Беше ни много приятно,
но ще се оттеглим в каютите за екипажа.
Каюти за екипажа. Интересно.
Чудесна е. Толкова автентична.
Да, ние сме в капитанския апартамент и гледката е прекрасна,
но ти напомня, че не си в океана.
Да се разменим?
Нали?
- Става късно, нали? - Да, малко ми е лошо.
О, не.
Не биваше да гледаше в телефона си, докато подът мърдаше.
О, Глен.
Да, мисля да си лягам.
- Беше ми приятно. - Колко жалко.
- Ще се видим утре. - Вратата е там.
Оправяй се.
Е...
Как го правите обикновено?
Как правим обикновено какво?
Това.
Ами обикновено...
При нормални обстоятелства първо го обсъждаме двамата.
Да.
Влизай тук.
Да се намъкнем в банята.
Сега идваме.
Схващаш какво става, нали? Така започват тройките.
Схващам. Ти какво мислиш?
- Какво мисля ли? - Да. Казвал си, че няма да ти допадне.
Допада ми. Допада ми да разбера ти какво мислиш.
Това е нещо, което...
Това е нещо, което си искала?
Искам да можеш да споделяш желанията си с мен.
Миличък, и аз искам да споделяш желанията си с мен.
Какво ще кажеш? Ще преброя до три и ще кажем тайните си желания.
- Добре. - Едно, две, три.
Така отговорите са много.
- Като кутията на Пандора. - Забавих се.
Просто ще кажа "тройка" на три, а ти кажи първото, което ти хрумне.
Едно, две, тройка!
- Дъсти, слушай. - Да.
Знаеш ли?
- Не очаквах да се случи това. - Не.
- Нали? - Не.
Но знаеш ли?
- Нали говорихме да разширим хоризонтите си? - Да.
А това е нещо, което ще направим двамата.
- Да. - Вижте нямам предпочитания.
Не! Кас е навита за тройка.
Да! Ура!
Най-после ще отметна от списъка тройка с по-възрастна двойка.
Започнете с това, което обикновено правите, а аз ще гледам.
Като вкъщи ли?
Да.
Обикновено...
- Ти изключваш осветлението долу. - Бинго!
- Изключвам лампите. - Включваш алармата.
- Да. - Секси.
- После ти си миеш зъбите. - Да, зъбите. Мия ги и се жабуря.
- Свеж дъх. - Устна хигиена.
После малко...
Не мисля... Правя ли така?
Не и с опакото на ръката, но е с ръка.
- Ръка-лице и ръка-тяло. - Малко с ръката.
- И това. - Обича да го разтриват.
Ходи с чанта с презрамка на работа.
Мъчи ме 7-и прешлен и тя ме разтрива.
Харесва ми.
Да го направим.
Не мога да правя секс с панталона.
- Започва се. - Свалям го.
Изненадата!
Загряваме.
Мамка му!
- Мамка му! - Добре ли си?
Мамка му. Глезенът ми.
Защо опита да си събуеш панталона преди обувките?
- Не знам. Вкъщи не ходя с обувки. - Изкълчил го е.
Миличък, стой така.
Ще донеса лед. Божичко.
Какво имаш на задника?
Трябва ли да сме за Джулия Робъртс?
През целия филм се мъчи да провали сватбата на приятеля си.
Сватбата е на най-добрия й приятел.
Е, тя не е най-добрата приятелка. Казвам ви.
Не разбирам как Колтън го е харесвал.
Мисля, че мама го запали.
Да, помагаше на мама с прането. И винаги си пускаха филм.
Струва ми се, че харесваше романтични комедии от края на 90-те.
Знаеше повечето монолози от "Джери Магуайър", а те са много.
Да, но ги казваше по смешен начин.
Колтън с неговите смешки.
Беше се метнал на мен.
Да. И онази смешка с "Оргио"? Колтън така го наричаше.
И когато счупих надписа, беше в знак на почит към него.
О, боже. Двамата бяхте страхотна двойка.
Когато беше с теб, беше най-щастлив.
Ще направя още пуканки.
- Помощ? - Остави на Джейкъб.
Не скачай.
Извинявай. Имаш ли нужда от нещо?
Кърпи? Драмамин?
- Не, само дойдох за лед. - Добре.
- Как си? - Добре.
Под стрес съм, но това е заради работата.
Един от гостите повърна в капитанския апартамент.
Да. Горкият Глен.
Честно казано, Кас, фактът, че си тук...
Исках да говоря с теб на сватбата.
Но не намерих подходящ момент.
Разбирам.
Имаше много изненади с танци, така че...
Често мисля за теб.
Какво правиш. Как си.
Добре съм.
Продавам суитшърти.
Не съм изненадана.
Винаги си била много креативна.
Съжалявам, не разбирам какво става.
- Не ме ли мразиш? - Да те мразя?
Да. Не сме говорили от много години.
Знам, че аз съм причина с мама да скъсате, защото не си искала деца и...
Така ли ти каза?
Разбира се, че така е казала.
Прощавай. Не искам да говоря лошо за майка ти.
Не. Моля те, говори.
С Изи имахме проблеми, отпреди да се преместим в Диърфийлд,
но не бяха свързани с теб.
Мислех, че като се преместим и тя остави кариерата си на танцьорка,
нещата ще бъдат различни,
но тя стана кметица.
Знам.
Накрая аз си тръгнах.
Но умолявах Изи да имам връзка с теб.
Тя ми каза, че не искаш.
И аз се съобразих с желанието ти.
Това не беше моето...
Не беше моето желание.
- Забавна петъчна вечер, нали? - Да.
Да гледаш стари филми в мазето с мен.
Поне не беше "Великолепната седморка", който явно е любим само на мен.
Сигурна съм, че и Колтън го е харесвал.
Хората не говорят с мен за него.
Ако го правят, е все за едно.
Но ти го познаваше истински.
А аз...
Дори не знам любимия му цвят.
Мисля, че харесваше жълто.
- Така ли? - Да.
Добър избор.
Сигурно си научила повече за Колтън за година, отколкото аз за цял живот.
Не е вярно.
Трябваше...
трябваше да положа усилие, докато можех.
Струва ми се, че съм го предал.
- И аз го предадох, г-н Ковак. - Не си.
Аз съм лъжкиня.
- Това пишеше на картичката ми. "Лъжкиня". - Какво?
Мислите, че сте лош баща?
Е, аз бях още по-лоша приятелка.
Изневерих на Колтън.
- Съжалявам. - Мисля, че трябва да си вървиш.
Много съжалявам.
Не бих се тревожила. Има само седем точици.
Седем? Миналия път бяха пет.
Кас, здравей. Не е каквото изглежда.
Искам да си тръгна, ако не възразяваш.
Да, разбира се.
- Съжалявам, Хавай. - Няма нищо.
Да си разменим телефоните и да се уговорим за друг път?
Няма нищо.
Искам да те опозная, Джейкъб.
Повече не искам да имаме тайни.
Знаеш ли, че Трина е изневерила на Колтън?
Не.
Казах й да си ходи.
Сега сме ти и аз, партньоре.
ПО РОМАНА НА М. О. УОЛШ
Превод на субтитрите Петя Петрова