Kas tur?
Vai te kāds ir?
Man ir nūja... un elektrošoks
un es protu cīņas mākslu, tāpēc...
MORPHO ATKLĀJ SAVU DZĪVES POTENCIĀLU!
Kas, pie velna?
LAIPNI LŪGTS MORPHO! VAI ESI GATAVS SĀKT?
Nu labi.
MORPHO TIEK KALIBRĒTS...
TESTS
MORFO TAURIŅŠ IR PĀRMAIŅU SIMBOLS.
KAD KŪNIŅA IR
MORPHO NEATBILD PAR CIEŠANĀM,
KO IZRAISĪJUŠI CILVĒ
SATURS NAV JĀUZTVE
VAI ESI GATAVS ATKLĀT SAVU DZĪVES POTENCIĀLU?
Jā. Apžēliņ!
IEVIETO MONĒTAS, LAI SĀKTU!
TAVS DZĪVES POTENCIĀLS IR ATKLĀTS!
TAVS DZĪVES POTENCIĀLS - VARONIS
Jā, nu, nu.
Džeikob, kas, ellē, tas?
Es nezinu. Kaut kāda videospēle vai kas tamlīdzīgs.
No kurienes tā uzradās?
Es nezinu. Jūs nezināt?
Kā tas ir - tu nezini? Vai tad tu te nekrāmēji plauktus?
Jā, protams. Tikai man bija uzliktas austiņas, bet...
Tu biji te visu laiku?
Jā.
Tātad tā te uzradās kā burvju trikā?
Jā.
"Atklāj savu dzīves potenciālu!"
Domā - cilvēki to lietotu?
Jā.
Jā, acīmredzot. Direktore Peta tur bija bijusi stundu.
Jā. Viņa varēja nomirt, ja Džeikobs nebūtu viņu atradis.
Heijā, varonis ir klāt! Man jāiet.
- Ei! - Jā. Nuja.
Vai tev nav jābūt darbā?
Nezinu. Vai cilvēkiem, kas aiziet no darba, jābūt darbā?
- Ko? - Jā, vecīt. Tu mani iedvesmoji.
Tu skraidi apkārt, glābjot cilvēkiem dzīvību,
bet es tikai par sūdīgu algu braucu uz riņķi, pulēdams ledu.
Es neglābju cilvēkiem dzīvību. Es piezvanīju uz 911.
Mani varētu uzlielīt tikai par to, ka protu lietot telefonu.
Ei, Džeik, paskaties!
Es tev pagatavoju seju.
Kā agrāk jūsu mamma.
Tikai mums nav sīpolu, tāpēc pieliku seleriju.
Un olām ir beidzies termiņš, bet tās smaržo labi.
- Vari neēst... - Labi.
Tā, kas notiek, tēt?
Kāpēc tu gatavo brokastis un ar mani runājies?
- Kāpēc sauc mani par Džeiku? - Tāpēc, Džeik-ob.
Klau, es zinu...
ka mēs ar tevi neesam... supertuvi.
Un zinu, ka tev te ir bijis par daudz ko jārūpējas
ilgu laiku, bet tagad es labošos.
Es tiešām nedomāju, ka man to vajag.
Man jāiet uz skolu.
- Forši. Bet, ei, draugs... - Nē.
Par visu to direktores Petas lietu...
Es tikai gribēju pateikt...
Vareni.
Labi.
Jā!
Vecīt, kāpēc tu direktori izglābi? Nūģis tāds!
Tikai jokoju, vecīt. Tikai jokoju. Esmu par tevi sajūsmā.
Tā, visi tagad...
Ļausim Džeikobam iekārtoties!
Esmu pārliecināts, ka nu mēs visi zinām, kas bija rakstīts uz Džeikoba kartītes.
Un zinu, ka daudzi no jums ir ļoti priecīgi,
jo šķiet, ka viņš ir piepildījis savu "potenciālu".
Bet šī ir vēstures stunda.
Man liekas, ka no vēstures mēs varam mācīties.
Parunāsim par to, kas notiktu,
ja MORPHO mašīna būtu pastāvējusi izšķirošos vēstures brīžos.
Tā, Rita. Tu esi Abrahams Linkolns
un gatavojies sākt praktizēt kā jurists Springfīldā, Ilinoisā.
- Labi. - Bet vai tiešām?
Jo es esmu MORPHO mašīna,
kas iedevusi tev kartīti, kura rāda, ka tavs potenciāls patiesībā ir...
- Konfekšu taisītājs. - Jautājums tāds, Linkolna kungs:
vai turpināsi karjeru, izgatavojot skābos tārpus un konfektes uz kociņa,
vai arī turpināsi iesākto - izveidosi jurista praksi
un kļūsi par ietekmīgāko prezidentu Amerikas vēsturē?
Šķiet - kļūšu par juristu.
Nu protams.
Taču viņš paliktu dzīvs.
- Ko? - Linkolns.
Viņu nenogalinātu, ja viņš būtu konfekšu taisītājs.
Bet Amerika būtu palikusi bez diža prezidenta, ne?
Vai tad Piorijas uzrunā Linkolna nostāja nebija tāda,
ka, ja vergi tiks atbrīvoti, viņi jāpiespiež Ameriku atstāt?
A-ha.
Stingri ņemot, šī ir Eiropas vēstures stunda, Rita,
tāpēc centīsimies turēties pie stundas plāna!
Savanna! Vai Henrijs I būtu parakstījis Oltonas līgumu,
ja MORPHO mašīna viņam būtu pateikusi, ka viņam paredzēts būt par...
nezinu - sētnieku?
Mēs līdz Oltonas līgumam neesam tikuši. Jūs lasāt lekcijas tikai par MORPHO.
Es par to runāju, jo redzu, ka daudzi
metas iekšā tajā, ko viņiem ir pateikusi mašīna,
tā vietā, lai padomātu par sekām.
Vai jums nebija "skolotājs"?
Un vai tad jūs... tagad nemācāt?
Jā.
Es cenšos.
Tā.
Pamēģi... Man jums ir pārsteigums.
- Skatīsimies kārtējo filmu? - Nē, mēs neskatīsimies kārtējo filmu.
Es piezvanīšu kādam, ko pazīstat
un kam būs interesantas domas par MORPHO mašīnu -
tā man šķiet.
Tā. Droši vien vajadzēja piezvanīt, pirms to paziņoju, bet...
Nē, uzgaidiet! Ei...
Sveika, direktore Peta! Kā jūties?
Labāk, nekā izskatos,
kas neko daudz neizsaka - zinu.
Tu izskaties labi.
Paklau, man ļoti žēl, ka tev bija avārija,
kas notika tāpēc, ka pārgalvīgi dzinies pēc sava potenciāla.
Vai izstāstīsi mums, kas notika?
Jūs visi zināt, kas notika, Dastij.
Džeikobs Kovaks izglāba man dzīvību.
Jā, labi, bet kas notika, pirms notika tas?
Es izdzīvoju savu potenciālu
un dzīves labākos brīžus.
Nespēju sagaidīt, kad braukšu atkal.
Bet pagaidām
mani izklaidē Malīka kungs.
- Sveiki, skolēni! - Sveiki!
Vienīgā nelaime, ka šovakar netikšu
uz salidojuma pirmo basketbola spēli.
Ārste saka: es tagad nedrīkstu mest grozā, palecoties uz batuta.
Ak nē, cik žēl!
Man tas vienmēr ir bijis labākais brīdis pirms spēles,
un nu mums tas ies secen tikai tāpēc, ka īstenoji savu...
Acumirkli! Man ir ideja.
Varbūt lai manā vietā bumbu met mans varonis Džeikobs.
Velns, jā! Mans puika Džeikobs! Tas būtu kā cieņas apliecinājums viņa brālim.
Vienīgi - viņš varēja iemest, bet tev būs jāpalecas uz batuta.
Tu gribi, lai apkaunoju sevi visas skolas priekšā?
Koltons būtu to gribējis.
MEKLĒ IZAICINĀJUMU? ŠAHA PULCIŅŠ
Ei, Džeikob!
Es gribēju pateikt, ka tas bija lieliski, ko izdarīji direktores Petas labā.
- Tas tiešām ir liktenis vai kas tāds. - Tiešām nav.
Kur tev nākamā stunda? Varu tevi pavadīt.
Vai arī tu neiesi uz stundu?
Es vispār...
Neiešu.
Jā, es...
Iešu patrenēties uz šaha pulciņu.
- Esi šaha pulciņā? - Nē, vēl ne.
Tāpēc iešu patrenēties.
Viņš ir tik sasodīti seksīgs. Vai ne?
Tu man jautā, vai mana mirušā puiša identiskais dvīnis ir seksīgs?
Piedod!
Tas laikam bija neiejūtīgi.
Vai šovakar iesi uz spēli?
Nu, acīmredzot.
Esmu orķestrī. Mēs spēlēsim par godu Koltonam.
Piedod!
Es visu laiku tev pasaku kaut ko aplamu.
Nē, es atvainojos.
Šodiena ir ļoti savāda.
Vari sacīt, ko gribi.
Labi.
Domāju, ka varētu izmēģināt šahu.
Tā...
Kā varu palīdzēt, Džeikob?
Man dažreiz ir sajūta, ka trūkst elpas.
A-ha.
Vai tev dzīvē pašlaik ir kāds liels satraukums?
Laikam. Varbūt.
Tu varētu man izstāstīt, kas noticis, un tad mēs izdomātu.
- Nu labi. - Labi.
Nu, pirms dažiem gadiem nomira mana mamma.
Bet es īsti nevarēju to izsērot,
jo man bija jāsatur kopā ģimene, tāpēc ka tētim uznāca depresija.
Viņš nekad to nav atzinis, jo dzīvo noliegumā, bet...
būtībā man vajadzēja būt sava tēva un dvīņubrāļa tēvam.
Un tad pirms pāris mēnešiem brālis gāja bojā autoavārijā,
un arī par to es ar tēvu nevaru runāt,
jo viņš nespēj runāt ne par ko īstu.
Tāpēc man ir sajūta, ka smoku pats savā mājā.
Un tā dēļ es kaudzēm smēķēju zāli.
Un MORPHO kartītē bija teikts, ka esmu varonis,
bet es galīgi nejūtos kā varonis,
jo direktores Petas labā būtībā neko neizdarīju.
Un neesmu arī tāds varonis kā brālis,
un tas man liek justies kā krāpniekam.
Saprotat?
Bāc!
Es jūtos precīzi tāpat.
Ko?
Es tikko pabeidzu medicīnas skolu un nu te strādāju.
Bet es tam neesmu gatava.
Man ir krāpnieces sindroms, gluži kā tu teici.
Es pateicu arī daudz ko citu.
Bet esmu drošs, ka jūs savu darbu darāt labi.
Tā man likās, līdz dabūju šo.
UZŅĒMĒJA
Jā, nav ideāli, bet...
Tas dzen mani ārprātā.
Kad ienāk pacienti, mans prāts atslēdzas.
Visas medicīniskās zinības izlido ārā pa logu.
Ja kaut ko neatpazīstu, vienkārši pasaku: "Tas nekas nav."
Tas ir ļoti slikti.
Tad ko lai es daru ar savām panikas lēkmēm?
Kā jau teicu, mans prāts ir atslēdzies,
bet, ja tu kaut ko izdomā, lūdzu, pastāsti man!
Labi?
Labi.
Jā, jā.
Tev jādzīvo tālāk. Mums tev jāatrod jauns puisis.
Vēlreiz! Jā! Laba kustība!
- Ei... - Džeik! Džeikob! Re, kas atnācis!
Jā. Atnācu paskatīties, kā tavam tētim klājas.
Saistībā ar Koltona piemiņas spēli.
Cik iejūtīgi, vai ne?
Teicu, lai viņa nāk, kad vien vēlas.
Un viņa man pateica, ka tu šovakar veikšot iemetienu no augšas.
Nopietni?
Mans varoņpuika trieks danku?
Jā. Esmu pārlaimīgs.
Kas te tagad notiek?
Nu, tā kā es aizgāju no darba... Es aizgāju no darba.
Domāju - kaut ko padarīšu.
Un re, kādas lieliskas lietas es atrodu.
Paskat uz šo!
Jā, es tiešām sāku saskatīt ieguvumus no tava bezdarba.
Re, atradu kaudzi Koltona veco mantu.
Koltona krekliņš.
Gribi to uzvilkt uz danku? Kā cieņas apliecinājumu Koltonam?
Diez vai tā ir laba doma.
Es pat negribu to darīt.
Tu būsi lielisks. Vai ne?
Nu taču! Es varu tevi pamācīt.
Batuta man nav, bet es varu uztaisīt rampu.
Sacirtīšu kokmateriālus.
Ja tas ļaus tev justies labāk, diez vai kāds gaida,
ka bumbu iemetīsi.
Direktore Peta iemet vienmēr.
Tā.
Esmu skatījies viņas metienu video, un...
Nuja.
Viņa sāk lēni, bet...
- Oho! Viņa tiešām uzlec augstu. - Baigi augstu.
Tu taču to nevilksi uz spēli, ko?
Nu...
šī ir pirmā reize kopš Koltona nāves, kad tētis pateica viņa vārdu, tāpēc...
Es negribu, ka viņš atkal noslēdzas.
Jā.
Labi, ka viņš man nelūdz vilkt Koltona cirkšņa aizsargu.
Jā, diez vai basketbolā vajag cirkšņa aizsargu, bet...
Nu labi. Nezināju, ka esi tāda speciāliste.
Varbūt tas jādara tev.
Jāuzvelk Koltona cirkšņa aizsargs? Būtu pagodināta.
BEDFORDA BĀRS
Tā. Pinot dāmai.
Jā.
- Un ingveralus Dieva vīram. - Paldies.
- Jā. - Pag, uzgaidi! Hana! Uzgaidi!
Hana šai pilsētā ir nesen. Viņa nesaprot, kas notiek.
Nē, domāju, ka saprotu.
Jūs piedzersieties un iesiet uz jūsu bērnu basketbola spēli.
Jā.
Patiesībā es šovakar tur iešu kā absolvents.
Savulaik es metu arī grozā - papildus hokejam un viegl...
Arī es biju komandā.
Tur bija arī Kasa. Vienmēr mani atbalstīja.
Es biju karsējmeitene - atbalstīju visus.
Es atbalstīju tikai Džeisonu Rodrigesu.
STĀSTNIECE
Atceries? Viņam uz kaunuma paugura bija uztetovēts ērglis.
- Ak dievs! - Uz kaunuma paugura?
Atzīšos. Man patīk tetovēti vīrieši.
Tev patīk puisis ar tetovējumu?
Labi, Kasij. Atcerēšos. Ei, atceraties pēdējo klasi...
Tēvs Rūben, tevis tur nebija.
Tāpēc varbūt gribēsi zināt, ka leģenda vēsta - un leģenda ir patiesa -,
ka es pēdējā sekundē iemetu grozu pāri puslaukumam.
Jā, precīzi grozā.
To tiešām ir vērts atcerēties pēc 20 gadiem.
- Vai mēs to spēli nezaudējām? - Jā, zaudējām. Smagi.
Jā. No rezervistu soliņa Dastijam tablo bija labi redzams.
- Es arī paspēlēju... - Bet rezultātu neviens neatceras.
Atceras tikai vīru un bumbu.
Vienalga. Pietiek par maniem triumfa brīžiem.
Gribu uzminēt visu MORPHO kartītes.
Nevajag. Mēs negribam.
- Novākšu šīs glāzes. - Uz tavējās noteikti ir "īgņa".
Bet nē, nopietni - ļauj uzminēt! Tev rakstīts...
Tavs potenciāls ir "cilvēks". Vai "parasts cilvēks".
Man ir "skolotājs svilpotājs".
Jā. Un, pēc manām domām,
labākais skolotājs svilpotājs pilsētā.
Garlaicīgi. Tā. Nata, tu nākamā.
Noteikti dabūji "stāstnieci".
Kurš tev pateica?
Tēvs Rūben! Bez šaubām "mācītājs".
Es to mašīnu neesmu izmantojis un neplānoju to darīt.
Tas droši vien ir gudri.
Jo, ja tev nebūs "mācītājs", cilvēki tev neuzticēsies.
Jo acīmredzot tā mašīna zina visu.
Varu derēt, ka tev būtu "mācītājs", tēvs.
Pietaupi tos divus zaļos kam citam!
Tā, Kasa.
Kasa, Kasija, Kasa. Mana Kasa.
Tā. Mana pirmā doma ir, piemēram, "modele" vai "kinozvaigzne".
Varbūt pat "dieviete". Bet jūtu, ka varētu būt kas konkrētāks.
Vai vari vienkārši minēt, lai varam iet uz spēli?
Uzgaidi! Man jāpadomā, lai saprastu,
kas teikts gudrākajai un skaistākajai sievietei.
Bet esmu apstulbis. Vai "perfekcija" ir potenciāls?
Nē, bet es tev palīdzēšu.
Jo man ir "karaliskā".
Nu protams. Tas ir pilnīgi un absolūti saprotams.
Un es arī tādu gribētu.
- Varu izgatavot. To izgatavoju. - Jā, bet uz manējā būs "superzvaigzne",
kas iznāk ļoti labs pāris ar "karalisko", ja tā padomā.
Bet to gan es nesaprotu,
kā "skolotājs" un "karaliskā" varētu saderēt kopā?
"Skolotājs/svilpotājs".
Tie sader kopā, tāpēc ka mēs saderam kopā, un tieši tāpēc
- mēs esam kopā 23 gadus. - Trīs... Jā.
Turklāt tās kartītes nepasaka visu, ja?
Jo "skolotājs svilpotājs" jau nav viss, kas Dastijs ir vai var būt.
- Tāpēc tā. - Tiešām?
Tad esi kaut kas cits, Lielais D.!
- Vai varam dabūt spārniņus? - Jā.
Jā, spārniņus. Laba doma.
Labvakar, Hooves fani, vai arī man jāsaka: "Esiet sveicināti, hūveri!"
Tagad, sākoties vēl vienai lieliskai sezonai,
es ar lepnumu paziņoju, ka šīvakara spēle
tiek veltīta Koltona Kovaka piemiņai.
Koltons bija ne tikai mūsu komandas kapteinis.
Viņš bija mūsu siržu kapteinis.
Viņš vienkārši bija eņģelis.
Tāpēc šovakar Dīrfīldas vidusskolas orķestris
atskaņos Šagija "Angel", ko viņš izpilda kopā ar Reivonu.
Nu velns!
Tā. Mums jāiet. Kurš piebeigs asos spārniņus?
Tā būšu es.
Nē, prātīgi, Kasij! Tie ir asie.
- Un? - Kopš kura laika tev garšo asie?
Vienmēr ir garšojuši.
Ko? Mēs vienmēr ņemam ar medu un ķiplokiem.
Tāpēc, ka tie garšo tev.
Ak nē! Es negribēju neko sliktu. Lūdzu, nesastrīdieties!
Klau, man vienmēr ir garšojis pikants ēdiens. Tikai tu tiešām...
Tu tiešām sastresojies, kad netīšām pasūtījām vidēji asos ar salsu.
- Man gandrīz nodega mēle... - Tāpēc vienmēr ņemam ar medu un ķiplokiem.
Jūs nokavēsiet strīda bumbu.
Es samaksāšu rēķinu. Jūs ejiet!
Vai tu nenāksi, tēvs?
Es neesmu aizrāvies ar sportu, tāpēc...
- Paldies. - Dievs svētī!
Viss bārs būs tavējais, tēvs.
Varbūt pat visa pilsēta būs tavējā.
Uzvedies godīgi, tēvs!
Aiziet, hūveri! Laiks spēlei, mīļā!
Ejam! Aiziet, Hooves, aiziet!
- Aiziet, Hooves, aiziet! - Oho!
- Paldies. - Nospriedu, ka tev vajag šo.
Piecas minūtes ar Džordžo, un to vajag visiem.
Vispār man viņš patīk. Ārkārtīgi piezemēts un pazemīgs.
Nerunā par skaļu.
Viņš iedvesmo.
Vienkārši apbrīnojams.
Ei!
Kā izdevās patrenēties ar tēti?
Pietiekami slikti, lai viņš izlemtu neatnākt.
Mums bija sarunāts te satikties, bet...
Stulbi.
Nu - ja tas tev ļauj justies labāk -
mani vecāki neatnāca uz manu lielo suzafona priekšnesumu.
Tas bija lielisks, starp citu.
Lielais suzafons man patika vislabāk.
Paldies.
Tikai tas nav "lielāks" suzafons.
Sapratu. Liels priekšnesums. Normāls suzafons.
Treneris Īglsons sākumā gribēja, lai spēlējam "It Wasn't Me".
Tad man izdevās viņu pierunāt uz "Angel", kaut gan arī tas ir nesakarīgi.
Dziesma par puisi, kam grūti būt monogāmam.
Trenerim Īglsonam nevar pārmest. Koltons bija milzīgs Šagija fans.
Jā. Kārtīgs šagists.
Vai tev tagad nav jāspēlē?
Vai zini, cik tas ir smags?
Diez vai kāds to pamanīs. Un vai kādu tas uztrauks.
Trīna būs dusmīga. Tu viņu redzi?
Kāpēc? Viņai nepatīk, ka ejam uz viņas koncertiem.
Tu teici, ka spēle sākas 20.00.
Jā. Tu teici, ka tev garšo spārniņi ar medu un ķiplokiem...
Ak dievs, Dastij!
Man garšo dažādi spārniņi. Kas tur tāds?
Tas nebūtu nekas tāds, ja tu man kādā brīdī to būtu pateikusi.
Es domāju, ka esi mana medus un ķiploku meitene.
Bet nē. Tev patīk pikants ēdiens un tetovēti vīrieši.
Kas būs nākamais, ko uzzināšu?
Ka tev patīk metamfetamīns?
Nē! Atradi manu metamfetamīnu?
Tā. Aiziet, tūļas! Spēle tūlīt sāksies.
Nost no laukuma! Cieniet taču spēlētājus!
Nu taču, absolventi, nāciet te!
Kasa! Ceru, ka cilvēki nepamanīs mūsu satriecošos džemperus.
Ceru, ka ieraudzīs.
Klau, es būtu pasūtījis asos spārniņus, ja es zinātu.
Vai vismaz uz pusēm.
Vienkārši... Kā lai es zinu, ka gribi ko citu,
ja tu man nepasaki?
Tagad es tev pasaku.
Un tas noteikti būs labi, vai ne?
Mēs aizvien varam viens otru pārsteigt.
Aiziet, Hooves!
- Aiziet, Hooves! - Sākam, Hooves! Lai notiek, Hooves!
DŽONSONA UNIVERSĀLVEIKALS PĀRTIKA - KAFIJA - SAIMNIECĪBAS PRECES
Cerams, kaut kas labs.
Tu joko?
It kā mums vēl vajadzētu pierādījumus, ka tas verķis darbojas.
Aiziešu pēc fotoaparāta.
Un nu, tā kā direktore Peta šovakar te nevar būt,
ceremoniālo iemetienu no augšas izpildīs Dīrfīldas vidusskolas varonis
un Koltona Kovaka mīlošais brālis Džeikobs Kovaks!
- Jā, aiziet, Džeikob! - Iemet, Džeikob!
Aiziet! Iemet! Džeikob!
Viņi grib, lai danku met Džeikobs?
Kā tas vispār iespējams?
Tas vajadzīgs labdarībai.
Direktore Peta teica, ka iedos 1000 zaļo skolas bibliotēkai, ja neiemetīs,
bet viņa vienmēr iemet.
Tāpēc mūsu bibliotēka ir vienkārši briesmīga.
Ak kungs! Nabadziņš! Viņš droši vien ir pārbijies.
- Mums jāparāda, ka viņu mīlam. - Jā.
- Kasa, ko tu dari? - Jā, Kasij!
Viss, ko tu dari ir apbrīnojami.
Sveiki! Atvainojiet! Ei!
Ei! Dīrfīlda!
Tā, draugi! Izrādīsim mūsu draugam mīlestību un atbalstu, ja?
Labi, aiziet! Aiziet!
- Kovak! Kovak! Kovak! - Kovak! Kovak!
- Kovak!
Kovak!
Aiziet, Džeikob!
Laiks spēlei!
Gribi, lai es to pasviežu, kad būsi uz batuta?
Diez vai vajag to vēl sarežģīt.
Labi. Bet paklausies!
Cilvēki domās, ka tu to nevari...
- Es zinu, ka nevaru. - Tu vari.
Tā.
Tu vari.
Kas tad tas bija?
Nezinu. Es vienkārši tā jutos.
Aiziet, Džeikob!
Tu vari.
Nē!
- Nav labi. - Viņš kustas.
Mēs tikko dabūjām 1000 $ bibliotēkai, tāpēc... Ei!
Grāmatas! Grāmatas!
- Grāmatas! Grāmatas! - Grāmatas! Grāmatas!
- Grāmatas! - Nē. Grāmatas nevienu neinteresē.
- Tā. - Kovak!
- Kovak! Kovak!
- Kovak!
Man likās, ka teicām: "Skolā nekad."
Zinu.
Bet pēc tās satriecošās atlētiskās veiklības demonstrācijas
kā gan es spētu pretoties?
Satriecoši.
TĒVS
PĒC M. VOLŠA GRĀMATAS MOTĪVIEM
Tulkojusi Inguna Puķīte