Sveiki?
Čia kas nors yra?
Aš turiu lazdą... ir „tazerį“,
be to, moku kravmagą, taigi...
MORFO ATRASKITE SAVO GYVENIMO POTENCIALĄ
Kas per velnias?
JUS SVEIKINA MORFO ESATE PASIRENGĘ PRADĖTI?
Gerai.
MORFO KALIBRUOJAMAS...
TESTAS
DRUGELIS MORFO - POKYČIŲ SIMBOLIS
PO LĖLIUKĖS STA
MORFAS NEIŠTVERIA STRESO,
KURĮ KELIA JĮ GAUDANTYS ŽMONĖS
TURINYS NETURĖTŲ BŪTI IMA
PASIRENGĘ ATRASTI SAVO GYVENIMO POTENCIALĄ?
Taip. Jėzau.
MORFO NORĖDAMI PRADĖTI ĮMESKITE MONETĄ
JŪSŲ GYVENIMO POTENCIALAS ATSKLEISTAS!
JŪSŲ GYVENIMO POTENCIALAS - DIDVYRIS
Taip, gerai.
Džeikobai, kas čia per velnias?
Nežinau. Tarsi vaizdo žaidimas ar panašiai.
Iš kur jis atsirado?
Nežinau. Jūs nežinot?
Kaip tai nežinai? Ar ne tu čia pildei lentynas?
Taip, žinoma. Buvau su ausinėmis, bet...
Visą laiką buvai čia?
Taip.
Tai jis magiškai atsirado?
Taip.
„Atraskite savo gyvenimo potencialą.“
Manai, žmonės naudotųsi šiuo daiktu?
Taip.
Taip, pasirodo, direktorė Pet ten gulėjo valandą.
Taip. Ji galėjo mirti, jei Džeikobas nebūtų jos radęs.
Atėjo didvyris! Man metas.
- Labas. - Gerai.
Ar neturėtum būti darbe?
Nežinau. Ar darbus metę žmonės turėtų būti darbe?
- Ką? - Taip, žmogau. Tu mane įkvėpei.
Lakstai aplink, gelbsti žmonėms gyvybes,
o aš suku ratus su ledo valymo mašina už grašius.
Negelbsčiu žmonių gyvybių. Paskambinau 911.
Daugų daugiausia mane galima pagirti, kad moku naudotis telefonu.
Džeikai, pažiūrėk.
Iškepiau tau... veidą.
Visai kaip kepdavo mama.
Tik svogūnų neturėjom, todėl uždėjau salierų.
Ir kiaušinių galiojimo laikas baigėsi, bet jie nesmirda.
- Neprivalai jų valgyti... - Gerai.
Gerai, kas nutiko, tėti?
Kodėl iškepei man pusryčius ir užvedei pokalbį?
- Kodėl vadini mane Džeiku? - Todėl, Džeikobai.
Klausyk, žinau,
kad tu ir aš nesam ...be galo artimi.
Ir žinau, kad tau gan ilgai reikėjo su daug kuo
tvarkytis pačiam, bet dabar aš pasistengsiu.
Tikrai nemanau, kad man to reikia.
Man reikia į mokyklą.
- Jėga. Bet, bičiuk... - Ne.
Dėl to reikalo su direktore Pet,
tik norėjau pasakyti...
nerealu.
Gerai.
Taip!
Biče, kodėl išgelbėjai direktorę? Sumautas moksliukas!
Juokauju, žmogau. Tik juokauju. Aš tave dievinu, blemba.
Gerai, visi tiesiog...
Leiskime Džeikobui atsisėsti.
Esu tikras, kad visi jau žinome, kas buvo parašyta Džeikobo kortelėje.
Žinau, kad daugelis jūsų labai džiaugiatės,
nes atrodo, kad jis įvykdė savo „potencialą“.
Bet čia istorijos pamoka.
Aš manau, kad iš istorijos galima pasimokyti.
Pakalbėkim apie tai, kas nutiktų,
jei MORFO aparatas būtų egzistavęs svarbiais istoriniais momentais.
Gerai, Rita. Tu - Abraomas Linkolnas,
netrukus pradėsi dirbti teisininku Springfilde, Ilinojaus valstijoje.
- Gerai. - Ar tikrai?
Nes aš - MORFO aparatas,
daviau tau kortelę, kurioje parašyta, kad tavo potencialas iš tiesų...
- „Saldainių gamintojas“. - Taigi, klausimas toks, pone Linkolnai -
darysite karjerą gamindamas rūgščius guminukus ir ledinukus,
ar tęsite pasirinktą kelią, įsteigsite teisininko biurą
ir tapsite įtakingiausiu prezidentu Amerikos istorijoje?
Turbūt tapsiu teisininku?
Žinoma, kad taip.
Bet jis vis dar būtų gyvas.
- Ką? - Linkolnas.
Niekas jo nebūtų nužudęs už tai, kad jis gamina saldainius.
Amerika būtų netekusi gan šaunaus prezidento, nemanai?
Ar tiesa, kad savo Peorijos kalboje Linkolnas teigė,
kad vergus, jei jie bus išlaisvinti, reikia išvaryti iš Amerikos?
Aha.
Žinai, formaliai kalbant, čia Europos istorijos kursas, Rita,
todėl pamėginkime nenukrypti nuo pamokos plano.
Savana. Ar Henrikas I-asis būtų pasirašęs Oltono sutartį,
jei MORFO aparatas būtų jam pasakęs, kad jis turėtų tapti...
nežinau, sargu?
Mes taip ir nepriėjom Oltono sutarties. Jūs per pamokas kalbat apie MORFO.
Užsimenu apie jį, nes matau, kad daug žmonių
puola daryti tai, ką jiems liepia aparatas,
net negalvodami apie pasekmes.
Jūs juk ištraukėte „Mokytojas“?
Ir ar jūs... dabar nemokote mūsų?
Taip.
Stengiuosi.
Gerai.
Turiu jums staigmeną, vaikai.
Žiūrėsime dar vieną filmą?
Ne, nežiūrėsim dar vieno filmo.
Paskambinsiu vienam žmogui, kurį pažįstat,
jis turės ką įdomaus pasakyti apie MORFO aparatą.
Taip manyčiau.
Gerai. Turbūt reikėjo pasukti jai prieš pranešant jums, bet...
Ne, palaukit.
Sveiki, direktore Pet! Kaip jaučiatės?
Geriau nei atrodau,
žinau, tai nedaug ką pasako.
Atrodot puikiai.
Klausykit, labai užjaučiu dėl avarijos,
kurią sukėlė jūsų beatodairiškas potencialo įgyvendinimas.
Norite papasakoti mums, kas nutiko?
Visi žinot, kas nutiko, Dasti.
Džeikobas Kovakas išgelbėjo man sumautą gyvybę.
Taip, gerai, bet kas nutiko prieš tai?
Stengiausi įgyvendinti savo potencialą
ir fantastiškai leidau laiką.
Nekantrauju vėl sėsti ant motociklo.
Bet kol kas
man kompaniją palaiko ponas Malikas.
- Sveiki, mokiniai! - Sveiki.
Man skauda širdį tik dėl to, kad praleisiu
pirmąsias krepšinio rungtynes namų salėje šįvakar.
Gydytojas sako, kad negaliu parodyt savo dėjimo nuo batuto.
Ne, kaip gaila.
Man tai smagiausia akimirka prieš rungtynes,
o dabar jos nepamatysime, nes jūs tiesiog siekėte...
Minutėlę. Man šovė mintis.
O jei mano didvyris Džeikobas mestų vietoj manęs?
Taip, po galais! Mano bičiulis Džeikobas! Tarsi atiduotų pagarbą broliui.
Tik tas iš tikrųjų įmesdavo, o tu šoksi nuo batuto.
Nori, kad užsitraukčiau gėdą visos mokyklos akivaizdoje?
Koltonas to būtų norėjęs.
IEŠKAI IŠŠŪKIO? ŠACHMATŲ KLUBAS
Džeikobai.
Aš tik norėjau pasakyti, kad tai, kaip padėjai direktorei Pet - nerealu.
- Tai tarsi likimas ar ką. - Tikrai ne.
Kur tavo kita pamoka? Galiu palydėti.
Nebent eini ne į pamoką?
Tiesą sakant, ne...
Ne.
Taip, aš...
Turiu eiti į šachmatų klubo užsiėmimą.
- Esi šachmatų klube? - Dar ne.
Todėl turiu nueiti pasitreniruoti.
Jis žiauriai seksovas. Ar ne?
Klausi manęs, ar mano mirusio vaikino identiškas dvynys yra seksovas?
Atleisk.
Turbūt nuskambėjo nejautriai.
Eisi šįvakar į rungtynes?
Žinoma.
Aš esu orkestro narė. Grosime Koltono atminimui.
Atleisk.
Man atrodo, kad vis sakau tau tai, ko nederėtų.
Ne, aš atsiprašau.
Tiesiog šiandien išties keista diena.
Gali sakyti, ką nori.
Gerai.
Manau, gal išmėginsiu šachmatus.
Taigi...
Kuo galiu padėti, Džeikobai?
Man kartais pristinga kvapo.
Aha.
Ar šiuo metu išgyveni didelį stresą?
Taip, tikriausiai.
Gal papasakok man, kas negerai, ir ką nors sugalvosim?
- Gerai. - Gerai.
Prieš keletą metų mirė mano mama.
Bet aš šiaip ne taip su tuo susitaikiau,
nes turėjau išsaugoti šeimą, nes tėčiui prasidėjo žiauri depresija.
Nors jis to niekad nepripažins, nes neigia tai pats sau, bet...
Iš esmės turėjau tapti tėvu sau ir savo dvyniui,
o jis prieš keletą mėnesių žuvo avarijoje,
apie tai taip pat negaliu kalbėtis su tėčiu,
nes jis nesugeba kalbėti apie tai, kas vyksta iš tikrųjų.
Todėl namuose jaučiuosi lyg dusčiau.
Būtent dėl to supešu kone vagoną žolės,
o paskui gaunu MORFO kortelę, kurioje parašyta, kad esu didvyris,
bet didvyriu tikrai nesijaučiu,
nes dėl direktorės Pet beveik nieko nepadariau.
Ir tikrai negaliu būti didvyris kaip mano brolis,
todėl jaučiuosi kaip visiškas apsimetėlis.
Suprantat?
Jaučiuosi lygiai taip pat.
Ką?
Ką tik baigiau medicinos mokyklą, o dabar dirbu gydytoja.
Aš tam nepasirengusi.
Kenčiu nuo apsimetėlio sindromo, kaip tu ir sakei.
Tai tik vienas iš daugelio dalykų, kuriuos pasakiau.
Bet esu tikras, kad esate gera specialistė.
Ir aš taip maniau, kol negavau šito.
LAIDOJIMO BIURO SAVININKĖ
Taip, tai ne idealu, bet...
Man tai varo šiurpą.
Kai ateina pacientai, galvoje pasidaro kaip iššluota.
Visos medicininės žinios išlekia per langą.
Jei susiduriu su tuo, ko nesuprantu, tiesiog pasakau: „Tai niekis“.
Išties blogai.
Tai ką man daryti dėl nerimo priepuolių?
Kaip ir sakiau, mano galvoje visai tuščia,
bet jei ką nors sugalvosi, būk geras, pranešk.
Gerai?
Gerai.
Taip.
Turi ištrūkti. Reikia tau rasti naują vyrą.
Dar kartą. Taip! Geras judesys!
- Labas... - Džeikai. Džeikobai. Žiūrėk, kas atėjo.
Taip. Užėjau pažiūrėti, kaip laikosi tavo tėtis.
Dėl Koltono garbei surengtų rungtynių.
Ji labai dėmesinga, ar ne?
Sakiau jai, kad užsuktų, kai tik panorės.
O ji man pasakė, kad šįvakar atliksi metimą kabliu!
Juokauji?
Mano didvyris sūnus įdės kablį?
Taip. Žiauriai nekantrauju.
Kas čia vyksta?
Jei jau mečiau darbą... mečiau darbą.
Pamaniau, kad šį tą nuveiksiu.
Žiūrėk, kiek gerų dalykų suradau.
Pažvelk į šį daiktą.
Taip, išties pradedu suprasti bedarbystės privalumus.
Žiūrėk, radau krūvą senų Koltono daiktų.
Koltono marškinėliai.
Nori apsivilkti juos per rungtynes? Koltono atminimui?
Nemanau, kad tai gera mintis.
Aš net nenoriu dėti kablio.
Puikiai pasirodysi. Tiesa?
Nagi. Galiu išmokyti.
Neturiu batuto, bet galiu sukonstruoti rampą.
Pakaposiu malkų.
Jei tau nuo to bus geriau, nemanau, kad kas nors tikisi,
jog, žinai, įmesi kamuolį.
Direktorė Pet visada pataiko.
Gerai.
Žiūrėjau jos metimų įrašus, atrodo lyg...
Gerai.
Ji lėtai įsibėgėja, bet...
- Ji žiauriai aukštai pašoko. - Nerealiai aukštai.
Juk nesivilksi jų per rungtynes, ar ne?
Turiu galvoje,
tai pirmas kartas, kai išgirdau tėtį tariant Koltono vardą po jo mirties, tad...
Jaučiu, kad nenoriu priversti jo dabar užsiverti.
Aišku.
Tik džiaugiuosi, kad jis neprašė užsidėti Koltono kirkšnų apsaugos.
Taip, nemanau, kad krepšinyje jos reikia, bet...
Gerai. Nežinojau, kad esi ekspertė.
Gal tu turėtum tą padaryti.
Užsidėti Koltono kirkšnų apsaugą? Man būtų garbė.
Gerai. Damai - „pinot“.
Taip.
- O Dievo atstovui - imbierinio alaus. - Ačiū.
- Taip. - Pala, neskubėk. Hana. Palauk.
Hana miestelyje naujokė. Ji nesupranta, kas vyksta.
Ne, manau, kad suprantu.
Visi nusitašote ir einate į vaikų krepšinio rungtynes.
Taip.
Tiesą sakant, šįvakar einu kaip buvęs mokinys.
Savo laiku šiek tiek žaidžiau krepšinį šalia ledo ritulio ir lengvosios atle...
Aš irgi priklausiau komandai.
Ir Kesė ten buvo. Visada mane palaikydavo.
Buvau komandos šokėja, todėl visus palaikiau.
Aš palaikiau tik Džeisoną Rodrigesą.
PASAKOTOJA
Pamenat? Jis papilvėje buvo išsitatuiravęs erelį.
- O Dieve. - Papilvėje?
Prisipažinsiu. Dievinu tatuiruotus vyrus.
Dievini tatuiruotus vyrus?
Gerai, Kese. Prisiminsiu. Pameni dvyliktoje klasėje...
Tėve Rubenai, jūsų ten nebuvo.
Gal norėsit išgirsti legendą, visiškai nepagražintą,
kad šis vaikinas pelnė taškus paskutinę sekundę iš aikštės vidurio.
Taip, kiauras metimas.
Panašu, kad tai verta prisiminti ir po dešimtmečių.
- Argi tada neprakišom? - Taip, prakišom. Stipriai.
Taip. Dastis aiškiai matė rezultatų lentą nuo atsarginių suolelio.
- Turėjau laiko... - Bet rezultato niekas neprisimena.
Prisimena tik žmogų ir kamuolį.
Nesvarbu. Gana apie mano triumfą.
Noriu atspėti visų MORFO korteles.
Nereikia. Mes nenorim.
- Gerai, nuimsiu taures. - Tavo aiški - „Vakarėlių gadintojas“.
Bet ne, rimtai, leisk atspėti, brolau. Tavo...
Tavo potencialas - „Žmogus“. Arba „Eilinis žmogus“.
Ištraukiau „Mokytojas švilpautojas“.
Taip. Mano nuomone,
jis geriausias visame mieste.
Nuobodu. Gerai. Nete, tavo eilė.
Tikrai ištraukei „Pasakotoja“.
Kas tau pasakė?
Tėve Rubenai. Neabejotinai „Kunigas“.
Šiaip jau nesinaudojau tuo aparatu ir neketinu.
Turbūt protingas sprendimas.
Nes jei neištrauksit „Kunigo“, žmonės jumis nepasitikės.
Nes aparatas, suprantama, viską žino.
Kertu, kad ištrauktumėt „Kunigą“, tėve.
Pataupykit tuos du žalius kam nors kitam.
Taigi, Kese.
Kese. Mano Kese.
Gerai. Iš pradžių pagalvojau „Modelis“ arba „Kino žvaigždė“.
Gal net „Deivė“. Bet jaučiu, kad gali būti kažkas konkretesnio.
Gal tiesiog spėk, kad galėtume eiti į rungtynes?
Palauk. Man prireiks sekundėlės suprasti,
ką ištraukė protingiausia ir gražiausia miestelio moteris.
Bet niekas neateina į galvą. „Tobulybė“ - potencialas?
Ne, bet leisk tau padėti.
Aš ištraukiau „Karališkąją šeimą“.
Žinoma, biče. Man visiškai aišku.
Be to, ir aš norėčiau tokio džemperio.
- Galiu pagaminti. Šitą pagaminau aš. - Taip, bet man su užrašu „Superžvaigždė“,
jis, geriau pagalvojus, puikiai dera su „Karališkąja šeima“.
Bet... niekaip nesuprantu,
kaip dera „Mokytojas“ ir „Karališkoji šeima“?
„Mokytojas / Švilpautojas“.
Jie dera, nes mes derame, todėl
- kartu pragyvenom 23 metus. - Trejus... Taip.
Be to, tos kortelės visko tau nepasako, ar ne?
Nes „Mokytojas / Švilpautojas“ nebūtinai yra viskas, kuo yra ar gali būti Dastis.
- Štai, prašom. - Tikrai?
Tada būk kuo nors kitu, Didysis Dė.
- Galima sparnelių? - Taip.
Taip, sparnelių. Puiki mintis.
Labas vakaras, „Hooves“ gerbėjai, o gal reiktų sakyti „Sveiki atvykę, huversai“!
Sveiki sugrįžę į dar vieną puikų sezoną,
ir man garbė pranešti, kad šio vakaro rungtynės
skirtos Koltono Kovako atminimui.
Koltonas buvo ne tik mūsų komandos kapitonas,
jis buvo mūsų širdžių kapitonas.
Jis buvo angelas.
Todėl šįvakar Dirfildo vidurinės orkestras
atliks Šegio ir Reivono kūrinį „Angel“.
Šūdas.
Gerai. Reikia eiti. Kas užbaigs aštrius sparnelius?
Aš tuo pasirūpinsiu.
Ne, atsargiai, Kese. Tie sparneliai aštrūs.
- Na ir kas? - Nuo kada mėgsi aštrius sparnelius?
Visada mėgau.
Ką? Visada užsisakome su medum ir česnaku.
Nes tau patinka su medumi ir česnaku.
O, ne. Nenorėjau jūsų sukiršinti. Prašau, nesipykit.
Visada mėgau aštrų maistą. Tiesiog, žinai, tu išties...
labai susinervinai tąkart, kai netyčia užsakėm vidutinio aštrumo salsą.
- Mano liežuvis vos nesudegė, taigi... - Todėl užsisakom su medumi ir česnaku.
Bičiuliai, praleisite dėjimą.
Aš apmokėsiu sąskaitą. Jūs eikit.
Jūs neisite, tėve?
Nesu didelis sporto gerbėjas, todėl...
- Ačiū. - Dėkui.
Baras liks jums, tėve.
Gal net visas miestas liks jums.
Gražiai elkitės, tėve.
Pirmyn, huversai! Metas pažaisti, mažute!
Laimėkim! Pirmyn, „Hooves“, pirmyn!
Pirmyn, „Hooves“, pirmyn!
- Ačiū. - Pamaniau, jums šito reikia.
Po penkių minučių su Džordžijumi bet kam prireiktų.
Šiaip jau jis man patinka. Jis labai stabilus ir kuklus.
Kalba deramu garsu.
Jis įkvepia aplinkinius.
Tiesiog neįtikėtina.
Kaip sekėsi treniruotis su tėčiu?
Taip blogai, kad, spėju, jis nusprendė neateiti.
Turėjome susitikti čia, bet...
Bjauru.
Jei nuo to pasijusi geriau,
manau, kad mano tėvai pražiopsojo mano didįjį pasirodymą su tūba.
Beje, nuostabiai grojai.
Ta vieta, kai grojo didžioji tūba, man labiausiai patiko.
Ačiū.
Tūba ne „didžioji“.
Supratau. „Didysis“ pasirodymas. Tūba normalaus dydžio.
Treneris Iglsonas iš pradžių norėjo, kad grotume „It Wasn't Me“.
Po to man pavyko jį įkalbėti pasirinkti „Angel“,
nors tai vis tiek nelogiška.
Daina apie vaikiną, kuriam sunku išlikti monogamiškam.
Negali kaltinti trenerio Iglsono. Koltonas dievino Šegį.
Taip. Buvo pametęs galvą dėl Šegio.
Neturėtum dabar groti?
Žinai, koks sunkus šitas daiktas?
Nemanau, kad kas nors pastebės. Ar kam rūpės.
Trina labai supyks. Matai ją?
Kodėl turėtų pykti? Ji nemėgsta, kai ateinam į jos koncertus.
Tu man sakei, kad rungtynės prasideda 20.00 val.
Taip, o tu man sakei, kad mėgsti sparnelius su medumi ir česnaku, taigi...
O Dieve. Dasti.
Mėgstu įvairaus skonio sparnelius. Ar tai taip svarbu?
Nebūtų buvę svarbu, jei būtum pasakiusi
kuriuo nors mūsų santykių momentu.
Aš tik galvojau, kad tu - mano medaus ir česnako mergina.
Bet ne. Tau patinka aštrus maistas ir tatuiruoti vyrai.
Ką dar sužinosiu?
Tau patinka ir metamfetaminas?
O, ne. Radai mano metamfetaminą?
Gerai. Eime, stabdžiai! Rungtynės tuoj prasidės.
Pasitraukit iš aikštės. Gerbkite žaidėjus.
Buvę mokiniai, čionai!
Kese. Tikiuosi, žmonės nepastebės mūsų su mūsų kietais džemperiais.
Tikiuosi, kad pastebės.
Būčiau užsakęs aštrių sparnelių, jei būčiau žinojęs.
Bent jau pusę porcijos.
Tiesiog... Iš kur turėčiau žinoti, kad nori kažko kito,
jei man nepasakai?
Sakau tau dabar.
Ir tai yra gerai, ar ne?
Vis dar galim nustebinti vienas kitą.
Pirmyn, „Hooves“!
- Pirmyn, „Hooves“! - Pirmyn, „Hooves“! Laimėkim, „Hooves“!
DŽONSONO UNIVERSALINĖ PARDUOTUVĖ MAISTO PREKĖS, KAVA, ĮRANKIAI
Tikiuosi, kažkas gero?
Gal juokaujat?
Tarsi mums reikėtų dar daugiau įrodymų, kad aparatas veikia.
Atsinešiu fotoaparatą.
O dabar, kadangi direktorė Pet šįvakar dalyvauti negalėjo,
tradicinį atidarymo kablį įdės Dirfildo vidurinės didvyris
ir mylintis Koltono Kovako brolis, Džeikobas Kovakas!
- Taip, pirmyn, Džeikobai! - Pirmyn, Džeikobai!
Nagi! Pirmyn! Džeikobai!
Jie verčia Džeikobą mesti kabliu?
Kas išvis taip daro?
Tai turėtų būti labdaros tikslais.
Direktorė Pet sakė, kad paaukos 1 000 žalių bibliotekai, jei nepataikys,
bet visada pataiko.
Todėl mūsų biblioteka tiesiog klaiki.
O varge. Vargšelis. Turbūt jis labai jaudinasi.
- Turim parodyti, kad jį mylim. - Taip.
- Kese, ką darai? - Taip, Kese.
Viskas, ką darai, yra nuostabu.
Sveiki. Atsiprašau, treneri.
Ei! Dirfilde!
Gerai, bičiuliai. Išreikškim meilę ir paramą savo vyrukui, gerai?
Gerai, varom!
- Kovakai! - Kovakai!
Kovakai!
Pirmyn, Džeikobai!
Metas pažaisti!
Nori, kad mesčiau tau kamuolį, kai atsispirsi nuo batuto?
Nemanau, kad reikia dar ką nors pridėti.
Gerai. Bet paklausyk manęs.
Žmonės galvos, kad negali to padaryt...
- Žinau, kad negaliu to padaryt. - Tau pavyks.
Gerai.
Tau pavyks.
Iš kur visa tai?
Nežinau. Tiesiog pasijutau savimi.
Pirmyn, Džeikobai!
Tau pavyks.
Ne!
- Negerai. - Jis juda.
Ką tik gavome 1 000 dol. bibliotekai, taigi...
Knygos!
- Knygos! - Knygos!
- Ne. Knygos niekam nerūpi.
- Gerai. - Kovakai!
- Kovakai!
Regis, sakėme, „mokykloje - niekada“.
Žinau.
Bet po to... pribloškiančio atletiško pasirodymo,
kaip galėčiau atsispirti?
Pribloškiantis.
TĖVAS
PAGAL M. O. VOLŠO KNYGĄ
Išvertė Sandra Siaurodinė