Jag hatar Göteborg!
Adam, börjar du bli klar?
Ja, snart.
- Det är tungt, så... - Yes.
- Jag kollar Adam, då. - Mm.
Adam, sötis. Vi undrar bara hur det går för dig.
Hörru, gubben? Hur går det?
Äh, vafan...
Lilla, lilla Trampe. Gullis.
- Hej, Molly. - Hej.
Trampe vill inte hoppa i dag. Han saknar dig redan.
Ehm... Här.
Tack.
Göteborg, liksom. Där finns ju allt.
Ja, hundratusen kriminella och en miljon krabbor och fiskar.
- Och Liseberg. - Där kan man ju stå i kö om man vill.
- Men ska vi göra ett test? - Ett test?
Mm. För att veta om det är du och jag för evigt.
- Blunda och var helt still, okej? - Jaha.
Mm...
Här.
Trampe ska också flytta.
Så får Tofsan längta efter Trampe, och jag längta efter dig.
Alltså...
Adam, älskling. Vi måste fixa det sista nu, sen åker vi.
- Hej, Molly. - Ja, hej.
- Vad hade du tänkt nu? - Pappa, ta den.
Nämen, vi kan ju inte ha med en kanin, gubben. Det fattar du väl?
- Alltså, shit, vad vackert det är. - Ja. Kolla, alltså.
Är det Koster där borta? Eller kanske Hisingen?
Där borta? Jag vet inte. Är det det?
Åh, ska vi ta en bild, då? Hörru!
- Varför? - Det är mysigt.
Ja, jag tycker också att det är mysigt. Kom igen, då. Första Göteborgs-selfien.
- Götlaborg! - Okej...
Götlaborg!!
- Hej! - Tofsan ville hälsa Trampe god natt.
Ja, okej. Vänta. Jag ska bara...
Hej, Trampe.
- God natt. - Puss.
- Lycka till i morgon i nya skolan. - Tack.
Glöm inte att jag och Tofsan finns alltid här för dig. Puss, puss. Sov så gott.
God natt.
Tre stationer, byt till fyran och åk en station med den.
- Jag vet, pappa. - Bra. Snyggt.
Just det... Du måste blippa kortet inne i vagnen också.
- Du måste registrera resan. - Hur?
Titta på hur de andra gör.
- Hur gör jag? Jag vet inte hur man... - Jag ska visa dig. Så, varsågod.
Tack så mycket.
Fan.
Nej, fan...fan. Vänta, vänta!
Fan!
Oj!
- Jag ska...mitt klassrum... - Och vad heter det, då?
Pluto. Nej, Saturnus. Merkurius.
Va? Då går vi i samma klass. Kom! Jag heter Eva förresten.
- Ja, Jonte? - Badkläder.
Badkläder är bra. - Jamen, vad bra. Jag undrade just vart du tagit vägen.
- Du är Adam, eller hur? - Ja.
Välkommen. Du kan slå dig ner bredvid Alexander. Kliv på.
Vi pratar om vad vi ska ha med på vår klassresa. - Vad tänker du, Mia?
- Snacks. - Bra. Finns det nån mer idé?
Nåt att dricka på bussen, typ.
Det är super-superbra. Och... Toppen, det här kan ni fundera på vidare.
- Vad fan håller du på med? - Den ska ligga i lådan.
Men nu tänkte jag att vi skulle diskutera hur vi då ska få in...
- Den ska ligga där. - Okej.
Men nu ska vi prata om hur vi ska få in de sista pengarna till resan.
Finns det nån som har nån idé där?
- Var kommer du ifrån? - Skåne. Ja, Skurup.
- Ligger det i Sverige? - Klart det ligger i Sverige!
- Skejtar du? - Nej.
Alexander! Vad har vi sagt om det här med skejtboard inomhus?
- Det var inte jag. - Den här gången får du gå till rektorn...
Nej, det var jag. Så, sorry.
Adam, vet du vad? Du behöver verkligen inte ta på dig skulden för det här.
- Men det var så. - Okej.
Men det är väl ändå din skejtboard, Alexander?
- Ja, jo, det är det. - Ja. Jo, det är ju det.
Han är helt okej. Han säger en massa grejer och så kan man bara hålla med.
Jag har ju ADHD, och det vet han.
Men du kan ju säga att du har ADHD. Har du det?
Nej.
Men du, den där Molly som messade dig, är det din tjej?
Så, välkomna in. Rektorn kommer snart.
Nej, alltså, det var ju bara otur. Det var ju inte meningen att...
Han rullade skejtboarden till mig, och så skulle jag rulla tillbaka den och så...
- App-app-app-app-app. - ...hände det.
"Det var bara otur. Jag råkade bara. Det var nån annans fel."
- Ni hör hur ni låter, va? - Ja.
På fängelser i hela världen sitter dömda brottslingar, och de säger precis så där.
Så släpps de ut och gör precis samma sak, om och om och om igen. Tills...
...anarki och laglöshet tar över. Upplopp på gatorna -
- medborgargarden som krigar mot varandra, svält, kaos.
Så, no more skating in the classroom. Say after me, please.
No more skating in the classroom.
Det verkar hur jobbigt som helst i Göteborg.
Och jag vill att du ska komma tillbaks på en gång.
Jag saknar dig redan jättemycket.
- Du måste sova nu, det är jättesent. - Ja, jag vet.
- Vi hörs i morgon. - Okej. Hej då.
Sen tycker jag att du får köpa en ordentlig bur till Trampe. Eller hur?
- Du, vad var det som hände i dag? - Sluta. Jag har redan berättat det.
Så det var liksom ingenting som var bra i dag?
Nej?
Du, läs i tio minuter, så får du släcka sen.
Puss.
Nu!
20 sekunder och fem tiondelar, det är ingenting.
Du måste lära dig att djupandas. Okej, kör igen! Klara, färdiga...
Sträck på benen och det blir... Det blir 5-0! Jaa!
- Eva, kan inte du komma? - Jag ska till skolan.
Men, du kan väl komma och titta? Jag måste välja tatuering i dag.
Kolla, jag ska ha era namn på min axel. Vad tror du om den där stilen?
Kanske den. Eller den.
Har vi inget pålägg som är slaktat, eller?
Överst ska det stå Max, och sen du och sist...eller längst ner, Tobbe.
- Mannen! - Kvinnan, kanske. Är Eva klar?
Jaha, Eva? Nej, hon drog till plugget med Leyla nyss.
- Max leker bilvax med din Xbox, Tobbe. - Va?! - Max, din lilla skit!
- Var glad att du inte har bröder. - Ja.
Vet du, en gång när Tobbe skulle lämna Max, då gick han till fel skola.
- Ja, killar har mindre hjärnor än tjejer. - Fast...huvudena är ju lika stora.
Okej, men sämre, då. Typ helt värdelösa.
Vad är det?
Jag tror att mamma och pappa ska skilja sig.
Oj---
Är det...liksom bestämt?
Jag vet inte, men pappa är borta jättemycket, hela tiden.
När han är hemma så bråkar de bara, och han har tittat på lägenhet att bo i.
Och jag har inte ens fått se den.
Jag är inte dum, jag fattar ju.
Och fan dig om du blir bästis med Leyla!
- Kom igen. - Ja.
- Jag? - Mm.
Hej, gumman. Hur är det?
- Det är din pappa. - Nej.
Hej, Eva.
- Jag är bara lite irriterad. - Okej, då.
Mamma.
- Hej. - Varför är ni hemma mitt på dagen?
- Pappa och jag behövde prata lite bara. - Kommer han hem sen?
Det är klart han gör.
Jag måste till jobbet, men det finns mackor i kylen. Bara ta för dig.
- Hej, Eva. - Hej, hej.
Jag är så jävla arg på honom. Och alla killar. De är idioter.
- Min lillebror är rätt söt. - Han växer upp och blir likadan sen.
- Jag tror inte på det. - Alla killar i vår klass är så jobbiga.
- De är inte han, han är inte de. - Han kommer att bli som de.
- Nej. - Jo.
- Nej! - Jo!
Hjälp mig!
Mamma och pappa är ju skilda, så de tävlar om att ge mig grejer.
Jag har typ två av allting hemma. Jag har en exakt likadan hos pappa.
- Är dina också skilda, eller? - Nej.
Okej, kom. Du måste testa den.
Vet du? Ingen i klassen är ihop. Inte ens Leyla.
Och jag har ju aldrig varit det, inte med nån.
- Har du gjort det nån gång? - Vad då?
Hånglat med en tjej! Du och Molly, eller hur?
Ni har säkert gjort det med tungan också. Jag visste det.
- Nej. - Jag visste det!
- Här. - Tack.
Jag tänker aldrig gifta mig.
Varför ska man ens? För att ha nån att bråka med?
Tänk om pappa har träffat en ny. Då kanske han gifter sig med henne.
Som i en sån där sjuk film. Man vaknar och bara: "Hej, jag är din nya morsa."
- Vad heter det? Plastmamma. - Styvmor.
Men ska vi lova varandra att det alltid är vi? Typ som en pakt.
Du och jag, inga killar. En anti-killpakt.
- Vad då? Hur menar du? - Jag menar att man inte kollar på nån.
- Det är svårt att inte se nån kille. - Inte så som du såg på den nya tönten.
Det gjorde jag inte.
Seriöst. Den som bryter mot pakten kan aldrig bli vän igen. Den är out.
Jag, Annika, lovar och svär -
- att aldrig se på en kille, prata med en kille, tänka på en kille -
- eller bli ihop med nån så länge jag lever.
Ew!
- Din tur. - Men jag är vegetarian.
Eva, kom igen nu. Nu gör vi det här.
Du lovar att aldrig se på en kille, prata med en kille, tänka på en kille -
- eller bli ihop med en så länge du lever.
- Du är den allra bästa kompisen nånsin. - Detsamma.
- Pappas berömda kycklinggryta åt oss. - O, vad gott.
- Bort med leksakerna från bordet. - Akta. Max, snälla.
- Och till Eva, utan kyckling. - Tack.
- Titta, vad fint. - Då käkar vi. Det här ska bli gott.
- Max, vet du hur kycklingar bor? - Ja. Först i ett ägg.
- De är instängda i trånga små burar... - Eva, snälla.
Där har du samma goda gryta, fast utan kyckling.
- Kycklinggryta utan kyckling. Gott! - Tobbe!
Och i morgon blir det korv Stroganoff, utan korv, utan Stroganoff.
Tobbe, det räcker.
Vet du hur de bor innan man mördar dem? Smutsigt, trångt och sjukdomar.
- Inte vid matbordet, älskling. - Nej, nu räcker det.
- Vad har du haft för buljong i min gryta? - Det är...en sån där...
En vanlig grönsaksbuljong, helt enkelt.
Nu skulle jag vilja höra lite om den här nya killen i klassen. Hur var han, då?
- Är väl okej. - Mm. Vad heter han, då?
- Adam. - Adam?
Tobbe.
- Verkar han trevlig? - Mm.
Trevliga Adam.
Vad är det för fel på dig?
- Bra, Tobbe. Bra. - Jag skojade ju bara.
- Mm, skitkul. - Vem hade roligast, tyckte du?
Kan inte jag få lite mer av den där gula?
- Åh, det var sting i den, alltså. - Var det?
- Klassresa låter ju hur grymt som helst. - Nej, jag vet inte.
- Jo, det var ju roligt med gamla klassen. - Men dem kände jag ju.
Då kan du lära känna de nya klasskamraterna, det är ju perfekt.
- Var den gula den starka, eller? - Den var stark. Det var sting i den.
- Hasta la vista, baby. - Säg det igen, snälla!
Hasta la vista, baby. Jag kan en till, vänta.
May the force be with you.
- Ja, men vi kör nu, då. - Tre.
- Två. - Ett!
- Hej, Annika. - Hej.
- Ha det bra i skolan i dag. Hej då. - Hej då.
- Du, Eva! En lite jobbig grej bara. - Jag måste sticka.
Ja, jag vet, men...
- Men det är ju punka! - Bra att du såg det.
Jag lånade ju den i går, och det är det som är lite av den jobbiga grejen då.
Men åh!
Dålig kvalitet.
- Förlåt. - Det är lugnt.
Jag...jag brukar inte ta spårvagnen.
Nähä.
Grupp 2 glider in i musikrummet -
- och spånar idéer på kvällsaktiviteter, lekar och sånt.
Och grupp 3, ni kan sätta er här nere och komma med förslag på matlista.
Och, hör ni! Nu har de här salamikorvarna kommit-
- så nu kan ni börja sälja dem. Ja!
Jag har en superbra idé. Alla ska berätta var sin spökhistoria.
Jag vet nåt riktigt läskigt.
Att tvingas sälja nermalda, mördade djur och stoppa dem i deras egna tarmar.
- Och kalla det salami. - Men det är ju vanlig korv.
Jag tycker vi ska stanna hemma och ge bort pengarna till nåt bra i stället.
Typ Djurskyddsföreningen och Världens Barn.
- Vad ska vi göra på kvällen, då? - Ryska posten.
- Lägg av. - Fegisar.
- Vad är det för nåt? - Men alltså...
Sanning eller konka, då? Vi kan väl testa det? Kom igen.
- Dissa?
- Går det bra här inne? - Ja, det är de som inte vill.
Jamen...
- Favoritmat? - Tacos.
- Det äckligaste du har ätit? - Sniglar.
- Okej, det sjukaste nån har gjort? - Hoppat från tian.
Vem är du kär i?
- Vem är du kär i? - Jag är inte kär i nån.
Du sa inte, så du får pussa den som flaskan hamnar på.
Pussas?
Nu snurrar jag.
- Ska vi göra det där du ville göra, då? - Ja. Jag har lapparna i ryggan.
- Är det okej om vi tittar på djuren? - Varsågoda.
Säg till om ni behöver hjälp.
Vi har fått in en leguan i stora terrariet.
Ja, superroligt.
- Behöver ni hjälp? - Det går bra, tack.
Nästa vecka får jag in tre Vietnamesiska minigrisar också.
Tack för titten!
Jävla skitungar! Skitungar.
Vad fan tror de? Jävla skit.
Hallå?
Titta här, vad de har gjort. Va!
Jag ska berätta. Alla djur här inne är födda och uppvuxna i fångenskap -
- och skulle jag släppa ut dem, då skulle de dö en lång och plågsam död.
Är det att vara djurvän, kanske?
- Nej... - Nej.
- Kan jag hjälpa dig med nåt? - Jag skulle vilja köpa en kaninbur.
Åh! Kom, ska jag visa.
Vad är det?
Pappa"-
Den här ska vara utan skinka.
Och det var den ju inte. Den var med skinka, så klart.
Den här. Skär du upp den?
Okej, är ni beredda? Ett, två, tre...
- Det blev ju jättefint! - Visst blev det?
- Jättefin, mamma. - Men när jag ser den, så...
- Jag kan tycka att det fattas ett namn. - Men alltså, sluta.
Barnen är ju alltid ens barn, vad som än händer.
Okej... Nej, men jag vet inte.
Jag hade faktiskt inte tvekat att tatuera in ditt namn.
- Varför har du inte gjort det, då? - Alltså, jag menar teoretiskt.
Va? Okej, vad då? En teoretisk tatuering?
Men bara sluta! Mamma!
Faktiskt, jag fattar inte varför farsan inte fick vara med.
Nej...
Okej? Nämen, vet du, då äter vi nu. Okej, bra. Tack.
Jamen Markus, okej, så här...
Berätta för mig var man gör såna där teoretiska tatueringar.
Då skulle jag gärna göra en. Jag har gärna ditt namn här, teoretiskt.
- Eva, snälla. - Eva, jag skojade...
Ja, capricciosa, calzone och Eva menstrazione.
- Tobbe! Snälla, lägg av. - Helt över gränsen.
Så där som mamma och pappa håller på, så har Annikas gjort länge.
Och nu ska de skilja sig.
Men du, tänk. Morsan och farsan, ska de ut och dejta, alltså?
Farsan ba': "Hej, kommer du hit ofta, eller?"
Eller morsan: "Hej, jag heter Maja. Ska vi fånga dagen liksom?"
Du ska inte oroa dig.
De kommer aldrig att skilja sig, jag lovar.
Det är inget kul utan er.
Hör ni, pizzorna kallnar.
Och kall grönsakspizza måste ju vara mycket äckligare än varm, eller?
Lektionen är slut. Då plockar vi ihop verktygen.
- Alexander... - Jag måste bara säga en grej.
Jag heter Alexander och jag spyr av koriander!
Nej, men jag fyller typ år snart, och jag ska ha fest nästa lördag.
Och alla är bjudna, förutom du, Tobias.
Jag fyller alltså år. Fest hemma hos mig nästa lördag. Alla är bjudna.
- Vi hörde. - Då plockar vi undan. Kom igen.
Vi kan ju inte gå på den där festen, det fattar du väl?
Pakten. Hur tänker du?
Jag tänker liksom att om vi inte är med, så blir det ju liksom inget statement.
Men vänta, hur menar du nu? Att inte komma är ju ett statement.
Jo, men är det inte bättre om vi är med -
- och sen behandlar alla killar som luft, så att det märks?
För annars är det ingen som tänker på att vi inte är där.
Smart.
Vem hör en när man skriker i skogen, liksom?
Kom igen.
- Kanske kaninen vill ha? - Nej, Alex! Kaniner kan inte äta choklad.
- Tur att de inte är här just nu. - Vilka?
Eva och Annika. De är ju typ värsta militanta djurvännerna.
Eva hade typ bränt ner ditt hus om hon visste att du hade husdjur i bur.
Men det är lugnt. Alltså, håll det bara hemligt.
Ha kaninen i buren och ha den typ i ditt rum eller i garderoben.
Och så tar du bara aldrig upp den nånsin med dem.
Men alltså, jättemånga har ju husdjur.
Jag vet. De hatar killar också. Det finns ju jättemånga killar.
De hatar säkert typ så här kött och bilar, en massa såna där vanliga grejer.
De har en blogg. Jag ska visa dig, kolla här.
"Terrordåd i djurbutiken." Ganska extremt.
Ja...
- Anti-killpakten, det är läskigt. - Mm.
Happy birthday to you, happy birthday to you
Happy birthday, Alexander
Happy birthday to you!
Ett fyrfaldigt leve för Alex. Hipp, hipp...
Hurra! Hurra! Hurra! Hurra!
- Släck innan vi bränner upp hela huset. - Du gillade ju aldrig det här huset.
- Visst är hans föräldrar skilda? - Ja, jag tror det.
Okej, nu ska vi göra en grej. Inte sanning eller konka.
- Vad ska vi göra, då? - Ni får se sen, det blir skitkul.
Ryska posten här. Spatsiba! Väljer du handtag, famntag, klapp eller kyss?
Famntag.
Vem blir det, då? Blir det hon? Blir det han? Eller blir det hon?
- Ja, hon. - Hon. Kom, Leyla.
- Jag måste på toa. - Okej.
- Och vad väljer du? - Handtag.
Spatsiba! Handtag med Leyla.
Vem tar den? Blir det hon eller han?
- Han.
- Kom igen. - Kom igen.
Jag säger inget till Molly. Varsågod.
- Hej. - Hej.
Brevbäraren här.
- Vad väljer du? Kyss, kanske? - Kyss, nej.
- Perfekt! - Nej, Alex...!
Oooh. Vem får den, då?
Blir det hon, eller blir det hon?
Ja, ja!
- Eller kanske hon? - Okej.
- Kör, då! - Bra.
Nämen, kom igen nu! Nu får ni vara klara.
Hallå, nu måste ni vara klara. Hallå.
Vad är det som tar så lång tid? Ja, jag undrar...
- Vad gjorde du och Adam för nåt? - Inget.
- Men ni var ju där inne så länge. - Vi gjorde verkligen ingenting.
- Okej. Ja, men vi går nu. Hej då. - Hej då.
- Jag kan gå med dig. - Okej. Tack.
- Hej. - Hej.
- Du måste ju få öva lite. - Nja, jag tror det räcker.
- Du får öva mer sen. - Ja.
Här. Tack. Ska du inte vara med?
- Nej, alltså...jag är inte så bra. - Man behöver inte vara bra på allt.
Nej, men alltså fotboll, jag skulle nog vilja ha lite mer träning först.
Eva, kom igen.
Vad gjorde ni egentligen?
Vad då?
Du och Adam, hos Alexander. Det tog sån tid, säger alla.
Sluta nu.
Oj, jag måste hem och byta om. Jag har träning.
- Hallå, har nån sett mina fotbollsskor? - Nej, gumman. Kolla i hallen.
- Här! - Max, tack!
- Var hittade du dem? - I mitt rum.
- Fast jag hade inte lagt dem där. - Okej.
- Men nu vet jag om en sak. - Vad då?
- Jag är kär i min klasskompis Samira. - Hur vet du det?
För att när jag tänker på henne, då känns det liksom här.
Eller här.
Eller faktiskt här.
- Inte i fötterna, väl? - Jo, det gör det visst.
- Här. Lite frukt. - Tack, mamma.
- Ska du inte ha fotbollskläderna? - Jo...men jag byter om där i stället.
- Vi skjutsar dig. - Behövs inte.
- Jag måste fixa diskmaskinen. - Vad är det med den?
- Nåt vajsing, den tömmer inte. - Jag fixar det.
Jamen, det...
Oj!
- Hej. - Hej.
- Åh, tack. - Hej.
- Hej. Ska vi...? - Ja, ja.
Ta i lite mer. All kraft.
Det där var inget hörn, och jag fångade den.
Men vad då "inget hörn"?
Nästan i mål. Om jag inte hade stått här, hade det blivit mål.
- Hur siktar man med en boll? - Ställ dig i position, så hamnar den där.
Ett, två, tre...
- Du kan ju! - Ja.
En gång, då råkade jag skjuta upp den typ där uppe.
Jaha. Men hur länge har du hållit på med fotboll?
Jag har spelat sen jag var 6. Jag och Annika började samtidigt.
Jag tränar tisdag, torsdag och så är det match på helgerna.
Om jag skulle bli riktigt bra på fotboll -
- då skulle jag ha behövt måndagar, tisdagar, torsdagar och sen fredagar.
Sen får man inte glömma bort julafton och i hundra år.
Där. Där är den.
Ja...det var det. Var den bra?
Jo, den var jättecool.
- Visst ska det bli kul med klassresan? - Ja, jättekul.
Alltså, att paddla och vandra och så.
- Om det är fint väder. - Ja, det är självklart.
Vad är det där?
Det är du.
- Va? - Du ser ju. Det är en jättebra bild.
Jag? Jag ser det absolut inte. Okej...
Här är bullen, och sen så är det ansiktet. Och sen öronen.
Den här pinnen kan vara ögonbryn.
- Okej, lite, lite likt. - Ja.
- Det är kallt. - Vill du låna?
Tack.
- Vi ses i morgon. Hej då. - Hej.
- Hej, hej. - Hej.
Ursäkta.
Visste du att Göteborgs spårvägssystem är det största i Norden?
161 kilometer.
- Varför vet du det där? - Nej, men liksom... Bra att veta.
Jo, jag tänkte på det här med korven.
Jag tänkte typ, om du vill, så typ så här att...jag säljer.
Jag ringer på och så säljer jag både dina och mina korvar.
- Va? - Jo, men så att du slipper sälja kött.
Och så hänger du typ bara med.
- Shit, jag glömde din tröja. - Det gör inget.
- Säkert?
Okej.
Var var du igår? Du missar ju aldrig en träning.
Jag mådde lite dåligt. Ont i halsen och så.
- Mamma har lovat att köpa min korv. - Vad bra.
Hon fattade att jag inte ville, så hon köper alla och ger bort på jobbet.
Eftersom hon inte vet hur många det är, så kan jag ju ge dina med. Bra, va?
Ja...men det behövs inte.
- Vad då, vill du sälja dem själv? - Nej, men jag löser det.
- Men jag har ju löst det. - Jag också!
Eva, Annika.
Okej. Förlåt, då.
- Ingen reklam. - Det här är inte reklam.
- Vi har salami! - Tack.
- Men...
Hej! Vi är från klass 6B och...
- Kanske om vi ler mer? - Ja.
- Ja, hej. - Tjena!
- Jag spelar in video. Ska ni vara med? - Vi har gått fel.
- Yes? Vänta, nu... - Vi säljer salami.
- Tack, men nej tack. - Salami är gott.
Du vet inte vad salami är. Gå och ta var sin sockerbit.
Nu blev det dumt. Nu äter ju de socker i stället.
Åh! Är ni nöjda nu?
Ja...hör ni, det här blev dumt.
Kan vi göra så här? Ingen salami, men tack...jag måste...
Tack.
Hej. Vi kommer från klass 6B. Vi säljer salami för att få ihop till vår klassresa.
Men det går bara om vi kan samla ihop tillräckligt med pengar.
Ja, klart ni ska få sälja korv. Kom in, kom in.
- Sitt ner en stund. - Tack så mycket.
Är du pojke med så långt hår?
Då ska vise. Här var ju... Ja, det ska nog räcka.
Då så. Då börjar vi med det. Sen gör vi affärer.
Och nagellacket står där.
Nu målar du på skinnet.
- Hon var helt galen! - Att få mig att måla hennes tånaglar!
- Hur många korvar har du kvar? - Jag tror det är typ fyra stycken.
- Mamma och pappa kan köpa dem. - Säkert?
- Lätt. - Okej. Här.
Det är så här att jag fyller ju typ år snart -
- och vi ska äta tårta och lite sånt på lördag klockan två.
- Vad kul. Grattis i förskott. - Tack.
- Det är ingen fest eller så... - Okej.
Men om du vill, så hade det varit jätteroligt om du kom.
- Ja...jag kommer gärna. - Kul! Lördag klockan två.
Vi ses.
- Hej då. - Hej då.
Jag går nu.
- Hej då, Tobbe. - Stopp, stopp.
Min hjärna fick ett felmeddelande. Error.
Syrran är glad trots att 12 miljoner grisar ska slaktas i dag.
Mm. För jag slipper dig, kanske.
Hej. Jag tänkte åka spårvagn med dig.
Jaha. Ska inte du cykla?
Nej, jag tänkte åka spårvagn med dig. Vill inte du det, eller?
Va? Nej, sluta. Klart jag vill.
- Är det inte tråkigt att åka själv jämt? - Jo...astråkigt.
Pappa skrev det här: "Hej, gumman. Kan vi inte gå på Liseberg nån dag?"
- Tror han att jag är 6, eller? - Men du älskar ju Liseberg.
Ja, sant.
Hej.
Kom. Vi måste planera en till aktion mot djurplågaraffären.
Minns du vad hon sa? Att de skulle sälja minigrisar.
- Så smarta djur liksom, i fångenskap. - Finns det vilda minigrisar?
Mm... Jag kan på söndag, jag har ingen match.
Jag kan inte då, jag ska träffa mormor.
Men jag har ingenting på lördag. Kan du på lördag?
Jo...
Då säger vi på lördag.
Jag tror att spårvagnen kommer snart. Eller?
Titta, nya killen.
- Få se, hur blev det? Blev det bra? - Shit, vad duktig du var.
Tack.
- Eva kan inte komma på din fest. - Men...!
- Vad då, har du bjudit Eva? - Vad då, då?
- Vad hände på ryska posten egentligen? - Alltså, ingenting.
Det tog lång tid för att vara inget i alla fall.
Jag ska bara sätta den en gång till, så det känns bra.
Du, jag bara känner att vi måste göra nåt bra av Adams födelsedag.
- Och jag tror att jag har världens idé. - Vad då?
- Eh... - Vad då?
Jag tänker så här. Jag pratade med...
Grisarna.
- Men Max! Du har inte sett det här. - Jo, det har jag visst.
Det känns ingenting i foten längre. Det kanske inte finns nåt kvar.
Alltså, jag kanske inte är kär i Samira längre.
Jag vet inte, Max.
- Men vad ska du ha det här till, då? - Inget.
Okej, då.
Jag kan tända ljusen.
Du kan vänta lite med det, faktiskt. Jag kan ta dem.
Jag har världens bästa present till dig.
Tänk att vi fyller år samma månad. Vi är ju typ brorsor.
- I glasen, eller? - Mm.
Nej...
- Är det walkies? - Ja.
- Shit, vad coolt. - Tack, Alexander.
- Det är för mycket. - Det här är den bästa.
- Nej, är det en skejtboard? - Ja.
Privatlektioner ingår, så blir du en storstadskille.
Hur ska det här gå? På skolan kunde jag knappt få balans, alltså.
- Jag tycker att du ska öppna, Adam. - Ja, okej.
Surprise!
Grattis!
Hurra! Hurra! Hurra! Hurra!
Det var så lustigt, för jag ringde till din mamma -
- och då skulle ni åka till Göteborg nån helg, och så...
- Så himla roligt. - Ja.
Egentligen skulle vi komma nästa helg, men vi tog den här eftersom du fyller år.
- Så gulligt. - Verkligen.
- Ska du inte blåsa, då? - Jo.
En till. Så.
- Nu får du öppna min present. - Okej.
- Nej, kolla, vad fin! - Den har jag gjort i slöjden.
Så fin. Eller hur, Adam? Den var jättefin.
Är du Trampe då, eller vad då?
Japp-
- Har du bjudit nån mer? - Kanske nån som säljer salami.
- Ja, vi ska inte ha mer korv i alla fall. - Nej, pappa, jag kan ta det.
Har du broderat och grejer?
Grattis på födelsedagen!
- Jag trodde inte du skulle komma. - Här är nåt du behöver.
Tack.
Hej! Vad roligt. Kom in! Tarek, Adams pappa.
- Emma. - Eva går i vår klass.
- Sätt dig. - Tack.
- Hej. Molly. - Hej. Eva.
Just det, du ska få lite tårta här också.
Alltså, Molly gick i min klass innan.
Nu är hon i Göteborg med sina föräldrar, så det är därför hon är här.
Adam fick den här av Molly. Jag tror det är en kudde.
Man kan typ hänga upp den på väggen. Eller så kan man ha den som prydnad.
Du kanske kan berätta för Eva vem Tofsan och Trampe är i stället.
- Nej, men du, vänta. - Mamma, nej.
Egentligen tänkte jag bara titta förbi. Annika väntar på mig...
Ja, absolut. Ingen fara.
- Ska du inte ha saft, då? - Ehm...nej tack.
Det här är Adams kanin Trampe. Och Mollys kanin heter Tofsan.
Alltså, Trampe fick jag av Molly innan jag skulle flytta. Jag ville inte ha honom.
- Nämen... - Adam...!
Säkert.
Eva, vänta.
Snälla... Eva, snälla.
- Så hon är din tjej? Ni är ihop? - Nej, alltså...
- Den här är visst min. - Eva...
Eh...men...hur länge skulle dina föräldrar vara i stan?
- Jag måste nog också gå. - Går du?
- Och den här vill du inte heller ha? - Jo...
- Släpp den! - Molly, snälla, jag vill ha kudden.
- Molly, snälla... - Släpp den!
Tack för tårtan. Jättetrevligt.
Molly...
Okej...
Det här är typ som Downton Abbey.
Du har ett nytt meddelande.
Var är du? Klockan är kvart över. Varför svarar du inte? Det var ju din idé.
Vad håller du på med?
Hej, jag är här nu. Var är du?
Jag väntade faktiskt på dig, men så kom du inte.
- Jo...jag... Förlåt, jag tänkte bara... - Alex taggade dig i en bild.
- ...göra en grej... - Hos Adam.
"Grattis på födelsedagen, Adam!" Just det, Eva. Nya killen i klassen, va?
Som ska ha fest, och få en fotboll.
- Nej. - Jo.
- Han ska inte få den. Ge hit den! - Men...
Ge hit den! Allvarligt.
- Här, Max. Den är din. - Åh, tack! Nu ska ni få se...
1-0!
2-0!
Kom igen. Och det blir 3-0!
- Hittar du nån punka, då? - Ja. Där, där, där...
- ...där och där och där. - Sex stycken?
Eva, jag har tid hos sjukgymnasten i dag och Markus ska ju i väg...
Nej, jag kommer inte att ta Max i dag. Han är ert barn! Fan!
- Det är lugnt, morsan, jag tar honom. - Är det säkert, Tobbe? Tack!
Jaa! Jaa! Jaa! Jaa!
Adam, kom igen nu. Gubben, det är dags att vakna, hörru.
- Jag mår inte bra, jag stannar hemma. - Gör du inte? Kom.
Ja... Jag tror inte att du har nån feber i alla fall.
Är det för det där som hände på din födelsedag?
Och att du inte vill följa med på klassresan och så?
Men du, klassresan kommer att bli super. Ska du inte åka med ändå?
Okej. Men du, då gör vi så att du får vara hemma i dag.
- Är han hungrig? Har han fått mat? - Ja, det har han. Gå!
All right.
Okej...
Lite snabbare kan ni, kom igen.
Bra. Det ska vara jobbigt. Och så spurta sista varvet.
Bra. Samling!
Blå band.
Tack.
Tja!
- Du, jag såg på din mamma och pappa. - Ja, vad då?
Är de inte arga på varandra? De är ju skilda.
Jo, i början var de det, men det gick över rätt fort, faktiskt.
De är typ bättre vänner än när de var gifta. Sjukt, va?
Jag är skitarg på mina föräldrar. Särskilt pappa.
Hur länge ska du vara det, då? Skiter han i dig?
Nej, han har träffat nån ny.
Ja, morsans nya grabb är rätt skön, faktiskt. Han ger mig grejer också.
Pappa säger att han inte har tid med dejting, men han är bara så jävla lat.
- Vill du åka? - Mm.
- Vill du ha hjälp? - Nej, det är lugnt.
Det är middag. Masterchef Tobbe bjuder på gryta!
- Och den är vego? - Ja.
Eller...jag råkade ha i lite djur, men det går ju att pilla bort. Eller?
Du, är det fortfarande lite jobbigt med den där Adam?
- För jag tänker... - Annika hatar mig också.
Och i helgen åker vi på klassresa, och vi är osams.
Allt är Skit!
Okej, men jag har faktiskt ett tips.
- Om du bara... - Du har ingen aning.
...säger förlåt.
Tåg inkommande Göteborg...
Vad vill du?
- Jag åker inte med på klassresan. - Va?
Inte om inte vi blir vänner först.
Du...
Förlåt.
Kom igen nu, då. Kom igen.
- Nej, han svarar inte. - Men han skrev att han åkt till Skåne.
- Han måste ha åkt tillbaka till Skurup. - Vi kör dit.
Det är mitt fel, det var ju min idé att bjuda dit Molly.
Du kunde ju inte veta att han snurrat till det så där.
- Jag trodde att sånt kom i tonåren. - Jamen, han är ju snart i tonåren.
Nej... Emma, öka farten lite grann.
Du, det här med pakten är lite barnsligt, även om många killar är idioter.
- Ja. Som Adam. Han är en jävla idiot. - Varför pussade du honom, då?
Va?
- Hur visste du det? - Det märktes.
- Ska du inte...? - Tycker du?
- Hej, pappa. - Hej, gumman. Vad gör du?
- Jag sitter i poolen här med Eva. - Jaha, skönt.
Du... Jo, jag tänkte bara att vi kanske skulle ses?
Ja, okej.
Och kanske gå på Liseberg eller nånting. Vad tror du om det?
- Vad gör du här? - Jag tror att Trampe längtar hem.
Han är nog ingen storstadskanin.
Lilla Trampe.
Alltså, jag vill bara säga...förlåt.
Det var skittaskigt, men jag vill att vi är vänner igen som förut.
Om du vill.
Men alltså, jag vill att vi ser på film och så igen. Ja, ibland.
Okej, ibland. Men inga skräckfilmer, okej?
- Nej, okej. - Bra.
- Vi ses. - Det gör vi. Hej då.
Men du, Adam... Hur vet man om man är kär?
Ja...
- Man bara vet. - Okej.
Adam!
Mamma, kör lite fortare! Kör om den där bilen.
- Har vi jättebråttom? - Ja!
Jaha, ska du med på klassresan nu?
Jag måste få tag på Eva, hon svarar inte.
- Kan du köra fortare! - Jag kör så fort jag kan.
Vi hinner om vi hinner.
Men, så där kan du ju inte se ut!
- Va? Vad? - Ja, vad har du på dig?
Jag har precis köpt de här. De är praktiska och vi ska ut i naturen.
Var du tvungen att följa med som klassförälder?
Men...Eva. Va?
- Kan du inte köra om? - Vad står det på gps:en?
- Höger. Nej, fan, vänster! - Nu. Jamen...
- Nej, mamma, vänster sa jag! - Vi får inte ta vänster här. Vi kör runt.
Ja, bra, mamma. Vi är så nära nu. Kom igen!
Vad är det här nu, då? Vi kör runt, det är ingen fara.
Vi får backa, då.
Jag tar en genväg.
- Tja, vad vill du? - Är Eva hemma?
- Ja, det är du som är Adam? - Ja.
- Och du har gjort bort dig, eller hur? - Ja.
Jag visste det också. Men hon har redan stuckit.
Fan.
Äh, kom.
- Det är kört. - Jag har en polare som heter Fetch...
- Vet du vad han brukar säga? - Nej.
Det är aldrig kört, säger han. Han har ju oftast fel, men...
Men inte nu.
- Äh, jag är fan lost, alltså. - Skojar du? Vi är ju...
Nej, jag är helt lost.
Okej...okej, nu. Jag fick en feeling.
De skulle ju förbi macken.
- Där! - Åh! Där är den ju.
- Kolla, Adam. - Ja, verkligen.
Din brorsa och Adam.
Ja.
Så där, ja.
- Tobbe? Har det hänt nåt? - Nej, för fan. Säg till Eva att komma ut.
- Va? Då får det gå fort i såna fall. - Ja, det gör det.
Va!
Det kommer att gå bra, det här. Vi ses.
Vad vill du?
Eh...kan jag få prata med dig?
- Varför då? - Snälla.
Okej, vad?
- Jag har inte varit helt ärlig mot dig... - Nej, jag vet. Du är ihop med Molly.
Va? Nej! Eller, alltså... Molly trodde det, men...
Det spelar ingen roll, för vi är inte ihop, och vi har aldrig varit det.
Okej.
Vad är det du har ljugit om, då?
Jag...
Jag är kär i dig. Alltså, jättekär.
- Eva! - Jag tror du måste gå nu.
Nej.
Nej, för att...
Först måste jag nog också säga att jag inte heller sagt sanningen.
Och så har jag varit en idiot.
För jag är kär i dig.
- Vill du vara ihop med en idiot? - Ja, det vill jag. Vill du?
Ja, gärna.
Nu kör vi!
Alltså, jag kommer bara att typ dricka en...
Yes!
Få titta.
Det är alltid killarna som ska få prata.
På svenskan, då var det 72 procent, på matten 75 procent, på engelskan...
Vet ni vad, tjejer? Jag tycker att det här är bra.
- Vad bra. För att... - Men jag kan också tycka så här.
Det bästa vi kan göra är att samarbeta.
Girl power! Mm? Who run the world? Girls.
Så, då så. No more speaking in the classroom.
Textning: Ulrika Jansson Båving Svensk Medietext