Draugs, par šo prasīšu dubultu samaksu.
Un, ja izrādīsies, ka līdzi ir instrumenti, trīskāršu…
Ar šo vajadzētu pietikt. Paldies par braucienu, Ozij.
Čad, Džo. Abi labi izskatāties.
Pieņemu, ka viņa mani gaida.
Bernard.
Kamila.
Ko tu gribi?
Bernard Holand, kāpēc esi šeit?
Zinu, ka zāles ir ūdenī un ka Džūlieta ir pie jums.
Atnācu lūgt, lai tu viņu atbrīvo.
Un lai tu atslēdz D+ vitamīnu.
Un kāpēc lai es to darītu?
Tāpēc, ka pretī es dāvāšu stāstu, kas tev šobrīd ir vajadzīgs.
No Mehānikas daļas izplatās baumas, ka esi izskalojusi Džūlietas smadzenes.
Varu paglābt tevi no dumpja.
Vai tā ir taisnība?
Sociālā harmonija ir daudz zemāka nekā mēres Džansas laikā.
Pat zemāka nekā īsajā Holanda kunga laikā.
Ar cilvēkiem var viegli manipulēt.
Viņiem tikai vajag kādu ļaunāku, un es tev būšu šis cilvēks.
Pasaki viņiem, ka es nogalināju Medovsu.
Tāpat vari pateikt, ka pasūtīju Džansas un Mārnsa nāvi
un meloju par to, ka Džūlieta vēlas doties ārā.
Vaino mani pēdējo mēnešu nemieros!
Nekas no tā nebūtu melots.
Es sekoju pavēlēm, tāpat kā tu.
Un kas notiks pēc tam?
Apžēlo mani, lai parādītu, cik žēlsirdīga vadone esi…
žēlsirdīgāka, nekā es jelkad biju.
Tad es klusi dzīvošu savu atlikušo mūžu.
Aiziet! Parēķini!
Atšķirība starp iznākumiem ir nenozīmīga.
Turpretim,
ja pasniegsim tevis piedāvāto stāstu,
pēc tam sūtīsim tevi ārā tīrīt
un saglabāsim sākotnējo plānu ar Džūlietu Nikolsu un D+ vitamīnu,
no tā Šahta tiešām varētu gūt labumu.
Tā nevar būt.
Tu kaut ko neņem vērā.
Cilvēki vēlas atpestīšanas stāstus.
Atpestīšana ir kopīgā iezīme visos lielajos mītos, galvenajās reliģijās.
Tu ne tikai esi pārrēķinājies,
tu arī neesi sapratis, ka tev nav nekādu ietekmes līdzekļu.
Tu jau esi apcietināts
un joprojām esi ļoti nepopulārs 89 % iedzīvotāju vidū.
Tu man atņemsi visu pēc tam, kad esmu tev atdevis savu dzīvi?
- Visu labu, Bernard. - Tu neesi viszinošs, vai ne?
Ja tu tiešām būtu viszinošs,
tu mūs nemaz nebūtu līdz šejienei atvedis.
Tev nebūtu jāizdzēš visu atmiņa vai jānogalina tik daudzi.
Tu nezini daudz vairāk par mani, vai ne?
Visu labu, Bernard.
Vai tas notika tā, kā biji plānojis?
Jā.
Tā ir bijusi tā pati balss visu manu kalpošanas laiku.
Bet nekad nebiju dzirdējis, ka tā sarunu beigtu šādi. Tu?
- Nē, bet es to arī neizaicinu. - Tieši tā.
Tā vēlējās beigt sarunu neapmierinātības, nepatikas, dusmu dēļ.
Mašīnai neraksturīgas īpašības, tev tā nešķiet?
Reiz, nemaz ne tik sen… bija dīvaini.
Tā mani mierināja.
Un tu prātoji, vai tas nav cilvēks.
Kā tas būtu iespējams?
Kāds, kura balss nav mainījusies visus šos gadus
un kurš vienmēr ir pieejams sarunai.
Tā pati balss.
Varbūt ne tas pats cilvēks.
Par cilvēkiem es zinu vienu.
Cilvēku var sakaut.
PAMATĀ - HJŪ HAUIJA GRĀMATU SĒRIJA SILO
Labrīt, iedzīvotāji.
Man ir svarīgas ziņas.
Bijušais pagaidu mērs un IT daļas vadītājs Bernards Holands ir atrasts dzīvs.
Par visiem viņa noziegumiem pret Šahtu
tiesnesis viņam piespriedis šodien dienvidū doties tīrīt.
Lūdzu, ieplānojiet apmeklēt skatīšanos tuvākajā kafetērijā.
Kā vienmēr - esiet pieklājīgi un uzmanīgi uz trepēm.
Paldies.
Šerif!
- Vai dzirdēji? - Jā.
Tad zini, ka nevaru palikt.
Tikai piecas minūtes.
Vietnieks Džerijs šerifam.
Neatbildiet. Vēl ne, lūdzu.
Liku tās durvis nostiprināt.
Tā ka, lai ko tu darītu… labāk pataupi spēkus.
Ja vienlaikus uzsitīsim pa savienojumiem, varbūt novājināsim eņģes, ne?
Pat ja tiksi ārā, koridorā ir pilns ar drošībniekiem.
Labi, labi. Tad tas ir viss?
Nu, vienīgais, kā panākt citu iznākumu,
ir tad, ja mana sieva beigs pildīt tā sūda ekrāna pavēles.
Es viņu šobrīd pat nepazīstu.
Tā, mums tev tik daudz kas jāpastāsta,
un mēs to darīsim, bet, tā kā tavs laiks ir tik ierobežots,
sākšu ar to, kur šorīt bijām.
Bernards Holands piedāvājās iet tīrīt, lai novērstu uzmanību.
No kā?
Pie tā nonākšu.
Nokss saka: darīt to, kas mums jādara, varam tikai tad,
ja izmantosim kaut ko, ko tu atklāji.
- Tu viņai izstāstīji? - Nē.
Pat mana sieva man neteica.
Ne mana druva.
Un es neteicu Šērlai.
Tāpēc ka…
tas ir tik liels Pakta pārkāpums.
Tas viņiem ir jāparāda tev.
Ko jūs gribat, lai es daru?
Tā, vispirms mums jāiekļūst ūdens filtrācijas telpā 55. stāvā.
Nikolsa, celies!
- Viņa joprojām ir mēre, Čad. - Celies!
Viss kārtībā. Es eju.
Viss labi.
Stāt! Rokas!
Ejiet! Mēs jau redzējām.
Dirsā, kas tas?
Tu neesot liela dzērāja,
tāpēc lūdzu šīs nonest no tava biroja.
Šķita, ka neiebildīsi.
Protams.
Vai tu…
Varbūt tad ūdeni?
Tad kāpēc esmu šeit?
Apsēdies.
Vai tavi draugi tev izstāstīja, kas notika dumpja laikā?
Svarīgākos notikumus.
Vai pateica, ka Bernards mēģināja viņus izbadināt laukā?
Pārtrauca pārtikas piegādes uz apakšstāviem.
Pat lika vienai virtuves darbiniecei saindēt pieliekamo.
Palīdzēju dumpiniekiem pārvietot barikādes desmit stāvus augstāk, lai iegūtu fermu.
Tavi draugi būtu gājuši bojā
un dumpis būtu beidzies, ja es nebūtu iejaukusies.
Un tad viņi uzvarēja tikai tāpēc,
ka mēs ar Robertu ieguvām šerifa vietnieku atbalstu.
Nu, tev noteikti bija savi iemesli.
Bernardam vairs nevarēja uzticēties.
Tāpēc es rīkojos pret pavēlēm, pret Paktu, lai darītu to, kas ir pareizi.
Zinu, ka Bernards nenomira.
Patiesībā viņš ir pie mums.
Šodien dienvidū viņš ies ārā tīrīt. Tu kā mēre to uzraudzīsi.
Viņš pats pieteicās.
Un es pieņemu, ka viņš slēpās lejā pie taviem draugiem.
Vai tāpēc esmu te? Gribi, lai to apstiprinu?
Nē, itin nemaz.
Nē, es tevi uzaicināju tāpēc, ka gribu sadarboties ar tevi.
Domāju, ka tagad iedzeršu.
Klau, tas, kas notiek ar ūdeni, ir ārkārtas risinājums,
bet šobrīd man citas izvēles nav.
Cilvēki pārāk daudz zina.
Klau,
viņi sāk uzdot jautājumus, lielākoties tevis dēļ.
Jautājumus, kas var mūs nogalināt un nogalinās.
Sasodīts. Cilvēkiem tas garšo?
Pēc pusglāzes jau ir vienalga.
Tu ūdenim pievieno zāles.
Vai nojaut, pie kā tas novedīs, kad…
Tas nenoliedzami būs sāpīgi, tāpat kā bija pirms 140 gadiem.
Nē, aizmiršana nebūs sāpīga.
Sekas gan.
Simtiem cilvēku nolēca no trepēm.
Bērni mira badā, jo vecāki aizmirsa viņus pabarot.
Labi, es zinu. Un tieši tā būs tava loma.
Tava un pa cilvēkam no katras daļas.
Oho.
Tev vajag, lai apmācām visus
atkal funkcionēt kā sabiedrībai, vai tā?
Un ko tālāk?
Tev un pārējiem pārstāvjiem arī būs jāaizmirst.
Nuja.
Bet ne… ne tev.
Kādam jāpārliecinās, ka pāreja ir veiksmīga.
Protams. Un kāpēc lai tā nebūtu tu, Kamila?
Ej dirst.
Man būs manas atmiņas, jā.
Bet es tāda būšu viena.
Katru dienu… Paskaties uz mani!
Katru dienu, līdz viss tiks atiestatīts,
man būs manam dēlam jāatgādina, kas es esmu,
un jācer, ka viņš noticēs.
Vai ka viņš nebūs tik ļoti mainījies, lai neatcerētos.
Emersone Kamilai Simsai.
Jā, kas ir?
Daudzi cilvēki dodas uz augšu.
Jā, tas bija sagaidāms, Emersone. Visi grib redzēt Bernarda Holanda nāvi.
Nē, domāju, ka cita vaina.
Vairāki simti seko tiem abiem no Mehānikas daļas, kuri vadīja dumpi.
Un vēl viena grupa nekustas desmit stāvus augstāk - 55. stāvā.
Neļauj viņiem tikt pie ūdens filtriem!
Skaidrs.
Laidiet mūs! Laidiet mūs!
Laidiet mūs!
Ei! Ei!
Jūs zināt, kas ir ūdenī.
Paejiet malā, un neviens no jums nenonāks Medicīnas daļā.
Ejiet mājās.
Ja tu šo sačakarēsi,
es visus tavus draugus pārsviedīšu pāri malai.
Viņi grib izdzēst mūsu atmiņas. Arī jūsu.
Sagatavojiet ieročus!
Ei, ei!
Darīsim šo citu dienu. Savu viedokli esam pauduši.
Nē! Laidiet mūs!
Laidiet mūs! Laidiet mūs!
Ei! Beidziet!
Nolieciet ieročus! Tagad!
Ejiet… mājās.
Viņi ūdenim pievieno zāles.
Tā nav taisnība.
Tas ir D vitamīns.
Vienkārši ejiet mājās.
Ejiet!
Jūs viņu dzirdējāt. Ejam! Ejam!
Malacis.
Tavi draugi paliks dzīvi.
Pieskatiet viņu.
Malači, ka noturējāt.
Drošības pēc palieciet šeit līdz tīrīšanas beigām.
Pagaidiet.
Vai tā ir taisnība?
Par ūdeni.
Protams, ka nav.
Nē, kārtējā apakšstāvu sazvērestības teorija.
Apbrīnojami.
Sajūta, ka kuņģis ir pakaļā.
Pag. Nekad neesi braucis?
Nē.
Jā, un biju pālī, kad to radīju.
Jā, fantastiski.
Cilvēki tev pakļaujas pat tad, kad nepiekrīt.
Pārejas posmā tas noderēs.
Jā, es tev nepalīdzēšu.
Un, pat ja palīdzētu, tu tāpat mani nogalinātu, tā ka…
- Taisnība. - Tāds ir tavs plāns?
Tiksi vaļā no visiem, kas tev palīdz?
Nē, tikai no tevis.
Joprojām esi dusmīga, ka biju tavās mājās.
Es tevi palaidu, atceries?
Nē.
Neatcerējos, bet nu atceros.
Pat ja atkal atņemsim tavas atmiņas,
nešaubos, ka mēs abas atkal nonāktu pie šī mirkļa,
jo tu nekad nerimsties.
Pārbaudi viņas kreiso piedurkni.
Tāpēc jā, tu mirsi.
Visi pārējie dzīvos.
Es pat pārliecināšos, ka tevi atcerēsies kā varoni.
Ej dirst.
Sagatavojiet viņu tīrīšanai.
Atvediet manu vīru uz mūsu dzīvokli.
Šērla, šis ir… Aizmirsu jauno vārdu.
Atgriezos pie "Gasa".
Kas viņa ir?
Šērlija. Esmu par tevi dzirdējusi.
Jā?
Lai ko viņš būtu teicis, tā bija taisnība.
Nāciet. Iesim.
Zinu, ka esi dusmīga uz mani, ka atstāju Bernardu dzīvu.
Tā nebija vienkārša izvēle.
Kamila, es tevi mīlu vairāk par visu.
Bet es mīlu arī mūsu dēlu.
Un tu mani lūdzi palīdzēt izdzēst viņa atmiņas.
Kas viņš pēc tam būs?
Kas būtu mēs?
Es neko nenožēloju.
Tu runā par mūsu dēla pasargāšanu,
bet jūs ar Bernardu apdraudējāt pilnīgi visus.
Pavisam drīz Entonijs par tevi atcerēsies tikai to, ko es pateikšu.
Ved viņu augšā pēc 15 minūtēm.
Es neriskēšu. Tu iesi ārā bez tērpa.
Tu nedrīksti tā rīkoties. Tas ir pretrunā ar Paktu.
Nav gan. Un tērps tāpat neko daudz nemainītu.
Kundze, atnācis šerifs.
Tiešām teici, ka gribi iet ārā, vai kāds kretīns izlikās, ka to dzirdējis?
Esi piesaistījis rekordlielu pūli.
- Tā es tev teicu, vai ne? - Jā.
Manā gadījumā
tā ir priekšrocība, ka mani ienīst katrs vīrietis, sieviete, bērns un dzīvnieks.
Kāpēc padevies?
Lai novērstu uzmanību no Volkeres un taviem draugiem.
Nē, nē, nē, nē, nē.
Bernard. Kamila piespieda mani sūtīt Noksu un Šērliju prom.
Viņa lika pavērst pret viņiem ieročus.
Viņa grasījās viņus nogalināt. Man nebija izvēles. Tas… tas neizdevās.
Bet tās vēl nav beigas.
Tevi sūtīs ārā nomirt.
- Džūlieta. - Nē. Es joprojām esmu mēre.
Kamila grib, lai viņai palīdzu…
- Beidz… - …kad iedarbosies zāles, vai ne?
Viņa grib, lai tur esmu. Grib, lai noslēdzu vienošanos ar viņu.
- Un es teicu nē. Bet varbūt es varu… - Beidz! Lūdzu.
- Gribi turpināt cīnīties? - Jā.
Labi. Jo es joprojām cīnos.
Kādā veidā tā ir cīnīšanās?
Visi vēros mani.
Pirms trīs mēnešiem tavi draugi īstenoja dumpi tavā vārdā.
Kopš tā laika esmu iepazinis viņus,
to, uz ko viņi ir spējīgi.
Man bija iespēja būt daļai no tā.
Nekad dzīvē nebiju to pieredzējis.
Spēku, kas ir taviem cilvēkiem.
To, uz ko viņi ir spējīgi…
ja vien ir iespēja, ja rodas izdevība.
Mana nāve ir izdevība.
Viņi to neizšķērdēs.
Uzticies viņiem!
Nav tā, ka es viņiem neuzticos.
Bet es varētu izdomāt risinājumu.
Kāda gan mums ir izvēle?
Es ne…
Svarīgākais, ko varu atstāt tev, ir šis…
tā balss sienā…
Es vienmēr domāju, ka tā ir mašīna.
Kaut kāda ierīce.
Augstāks intelekts.
Tā nav.
Kaut kur 1. šahtā ir cilvēks.
Miesa un asinis.
Ne citāds un ne labāks par tevi vai mani.
Cilvēks, kas izlemj mūsu likteni.
Pēc visa šī izrādās -
burvis nav nekas vairāk kā cilvēks aiz priekškara.
Un, ja šis cilvēks šobrīd būtu šajā telpā,
es viņu nogalinātu pats savām rokām.
Bet tādas iespējas man nebūs.
Bet tu viņu vari apturēt, Džūlieta.
Viņš savos aprēķinos nav ņēmis vērā tevi.
Zinu, ka negribi būt līdere, tāpēc to neapzinies.
Bet tu esi kas vairāk nekā traucēklis.
Tu esi apvienotāja.
Tava komanda to pierāda.
Viņi tev tic.
Un es ticu tev. Jums visiem.
Un man neliek mieru vēl viena doma.
Visi tie jautājumi, uz kuriem nesaņemšu atbildes.
Tie visi patiesībā ir tikai viens jautājums.
Ejam.
Mēs nezinām, kāpēc esam šeit.
Mēs nezinām, kurš uzbūvēja Šahtu.
Mēs nezinām, kāpēc ārpus Šahtas viss ir tā, kā ir.
Mēs nezinām, kad būs droši iziet ārā.
Zinām tikai to, ka tā diena nav šī diena.
Tavi pēdējie vārdi?
Kāpēc viņam nav tērpa?
Zini, Bernards teica, ka
uz visu, ko mēs nezinām par šahtām,
var atbildēt ar vienu jautājumu.
Un es domāju, ka tas ir vienkāršs: "Kāpēc?"
Mēs visu laiku prasām tos pašus jautājumus.
Kāpēc šahtas uzbūvēja?
Kāpēc cilvēkiem tajās bija jādodas?
Kāpēc… kāpēc šahtas nedrīkst savā starpā sazināties, vai ne?
Un, ja dibinātājiem tik ļoti rūpēja,
kāpēc viņi ielika Aizsardzību, lai varētu mūs nogalināt?
Varbūt mums nav lemts zināt atbildes.
Kāpēc?
Saglabājiet mieru.
Noskaidrosim, kas notiek.
Ei! Mieru. Te esat drošībā.
Rūpējieties cits par citu. Visu noskaidrosim.
Tu to ieplānoji.
Nē, es visu dienu biju apcietināta.
Tūlīt sprāgs.
Ei, ei! Nē, nē! Palieciet!
Palieciet. Ei, klausiet mani.
Palieciet, palieciet.
Raktuves.
Tu…
Dirsā.
- Saglabājiet mieru! Labi? - Tavi draugi tikko mūs visus nogalināja.
Malā! Nost no ceļa!
Tur ir tā skaistā galviņa.
Tur viņa ir.
Viss izskatās labi.
- Viss kārtībā, šef? - Jā.
Vienkārši tagad tas ir tik īsts.
Tagad? Īsts… Vai dzirdējāt? Tagad īsts?
Dodiet viņam to nepārtraukto čurāšanu
un muguras sāpes, un kāju krampjus, un tūsku.
Ja varētu, puse pasaules mani mīlētu
- un otra puse ienīstu. - Nuja.
Tad viņa drīkst lidot?
Ir gandrīz pēdējais brīdis, bet šajā nedēļas nogalē vēl var.
Uz kurieni lidosiet?
Uz Atlantu.
Uz to Stensena pasākumu?
Laimējāt zelta biļeti uz šokolādes fabriku?
Man daži draugi pieteicās, bet netika.
Vai pazīstat viņu?
- Vienreiz satikām. - Kukū?
Satikām. Tiešām.
Bija jāparaksta konfidencialitātes līgumi?
Zin, slavens ar to, ka liek cilvēkiem tos parakstīt.
Šarlote?
- Ei. - Ei. Ak dievs!
Tu esi milzīga.
Vai tad man tā nav jāsaka?
- Tikai tad, ja nebūtu milzīga. Čau. - Čau.
- Ei. - Ei.
Paldies, ka atbraucāt.
- Esat klāt. Lieliski izskaties. - Ei.
- Paldies. Čau. - Prieks tevi redzēt.
Ei. Ei.
Nu, ceru, jums garšo līdzņemšanas ēdiens. Kāds aizmirsa atlaidināt vistu.
Tu ļaunā neliete.
- Neteicu, kurš tas bija. - Labi.
- Tas tev. - Ā, paldies. Cik jauki.
Nāciet iekšā. Nāciet.
- Labi. Kā Portlendā ar tiltiem? - Nodrošina man darbu.
Plānojam modernizēt Bērnsaidas tiltu -
tas ir tāds-tāds skaists paceļamais tilts no 19…
Tāda pakaļa.
- Tāds krāns. Neticami. - Šarla, beidz.
Un tu? Vadi triljonāra dronu? Kā sokas?
Tas ir darbs.
Kā klājas The Oregonian?
Trūkst darbinieku un naudas, abonentu skaits samazinās.
Kā… kā vienmēr.
Un vai esat izvēlējušies vārdu?
Mēs prātojām. Nu taču.
Denjels Kīns II.
- Aizveries. Oho. - Beidz.
- Tev patīk? - Aizveries.
- Ak jēziņ. - Oho.
Un kā ar jums abām? Kādi plāni?
Lai nu kā, abas izskatāties tiešām laimīgas.
Jā. Esam.
Jā.
Kaut mamma un tētis jūs redzētu.
Ja viņi tagad būtu dzīvi…
Viņi izmisīgi rautos ārā…
…no saviem zārkiem.
- Ak dievs. - Slimi. Melns humors.
- Jā. - Bet tik un tā… Priecājos, ka atbraucāt.
Mēs gandrīz neatbraucām.
Tiešām?
Denjels domā, ka tava mamma joprojām dusmojas.
Tā nav… Vai dusmojas?
Zini, ja aicina uz sarunu,
tas parasti nozīmē, ka grib aprakt kara cirvi. Vai ne?
Kā tad. Jā.
Nekad neuzzināsim.
Kā sokas? Vai… esat gatavi lielajai atklāšanai?
Jā, tuneļa galā beidzot ir gaisma.
Tikai tā nav dienas gaisma, tas ir vilciens.
- Pag. Nē, nē, piedod. - Nē, nē, nekas.
Nē, rīt viss būs lieliski. Tava mamma būs sajūsmā.
Un, kad tas viss beigsies, beidzot varēsim doties medusmēnesī.
Tev pienāksies viens papildu muzejs, jo biju nejauka.
Varam attīt 30 sekundes?
Jā.
Teici - piedod.
Ļoti reti.
- Nebiju dzirdējis. - Nekad neatvainojas.
- Zin, tik rupji. - Nekad to nedara.
- Reti? - Nekad nebiju redzējis.
- Tā ir. - Nuja. Nu, es neatvainošos,
kad iegrūdīšu šo tavā rīklē.
- Es to varu. Izdarīšu. - Ņem. Ņem.
- Nē. - Nekādu problēmu.
Ass.
- Vareni. - Nu re.
Ei, ei, ei. Es pabeigšu pārējo. Es.
Kīnu ģimenes noteikumi.
Kurš gatavo vakariņas, pārējo vakaru atpūšas.
Aizbraucu pakaļ uz restorānu. Ļauj man.
Baidies, ka nemāku?
- Atkāpjos. - Paldies.
Nu labi.
Man žēl, ka nevarējām atbraukt, kad slimoji.
Ar atsūtītajiem ziediem pietiktu trīs kapličām, tā ka…
Ak dievs. Tā nebijām…
Klau, Helena tikko bija palikusi stāvoklī, un visas tās problēmas ar viņas tēti.
Jā. Es būtu varējis atbraukt. Es ne… es nezinu.
Atstāt viņu vienu?
Pat Šarla nedomā, ka esi tik liels pakaļa.
Sakāvu to vienreiz, sakaušu atkal.
Un pie manis bija Šarla un mana mamma,
un Henrijs.
Nu, ja bija Henrijs.
Pazīstu Henriju kopš 12 gadu vecuma.
Viņš sniedz ļoti nozīmīgu pakalpojumu.
Viņš atnāk pēc mammas apmeklējumiem un, nu,
saslauka emocionālās drupas.
Lai nu kā, tagad man viss labi.
Patiesībā esmu pateicīga.
Par Šarloti, zin, ne vēzi. Dirsā vēzi.
Dirsā vēzi.
Jā.
Zini, dienā, kad apprecējāmies, nedomāju, ka varu viņu mīlēt vairāk.
Un tad šoziem…
Un, zini, ne jau tas, ka viņa par mani rūpējās, ko viņa darīja.
Bet gan tas…
Tātad, kad man veica terapiju,
viņa gāja stāvu zemāk, lai apciemotu bērnus tajos krēslos.
Viņai ir skarbā puse, tavai māsai, visa tā jūras spēku lieta un tā.
- Tiešām. - Viņa, nu…
viņa, nu, centās iegrožot sevi, bet beigās lamājās kā jūrnieks.
"Dirsā vēzi un dirsā visu, kas ar to saistīts!"
Un bērniem, nu, tas tā patika.
Un viņu vecākiem patika. Un tad…
Jā, tad es sapratu. Bija tā, nu…
Viņa ir dzelzs dāma, zini.
Bet, ak vai, viņa ir sirsnīga. Viņa ir tik sirsnīga.
Trakums. Mēs tiešām rīt laidīsim šahtās cilvēkus.
Un ar cilvēkiem, zin, es domāju civilos cūķus, kā tevi.
Paldies. Sapratu.
Man prieks, ka beidzot varu par to runāt.
Jā, zinu. Tie konfidencialitātes līgumi. Piedod, ka nevarējām neko teikt.
Nekas.
Turklāt līgumu dēļ varējām nopirkt labāko māju Vestsloupā.
Mēs - māju amatnieku stilā Morningsaidā.
Gājis traki… pēdējos sešus mēnešus.
Tiklīdz beidzās Annas vēža ārstēšana,
zin, viņa visu laiku pavadīja šahtās.
Vai esi dzirdējusi par Paktu?
Ak dievs. Labi.
Kaut kāds sviests, ko viņa un dakteris S sacerēja.
- Kurš? - Viktors.
- Nuja. - Tā ir grāmata ar noteikumiem
par to, kā izdzīvot 500 gadus pazemē, nenogalinot citam citu.
- Piecsimt gadus? - Zinu. Teicu, ka trakums.
Tāpat kā tas, ka Stensens trīs gados panāca, ka šahtas ir gatavas,
un, zin, nu, cilvēki tur tagad dzīvo.
Es jau nesūdzos.
Mēs ar Annu varējām strādāt kopā
un katru vakaru atgriezties šeit.
Atgādina man vietu, kur mēs ar Denu uzaugām.
Tu atceries?
Man tā šķiet.
Reizēm tas šķiet kā kāda cita stāsts, bet…
Jā, bet atceros.
Tavs vīrs grib doties prom.
Vai teica, ka man laiks gulēt?
- Teica. - Kongresmeni.
Vai rīt jums ir laiks brokastīm?
Kā tad.
Es nezinu. Mums varbūt būs agri jābrauc.
Man šķita - viss gatavs.
Ja tu paņemsi pekanriekstu bulciņas no Star Market,
es uzcepšu bekonu un olas.
- Sarunāts. - Labi.
- Arlabunakti. - Arlabunakti.
Kurā esi tu?
Astoņpadsmitajā.
Es - pirmajā.
- Ja nepieciešama palīdzība… - Pirmā.
…pieejiet pie pārstāvja dzeltenā jakā.
Uz šo pusi.
Es tevi pavadīšu.
Denjel, Helena.
- Sveiks. - Henrij.
- Sen neesam tikušies. - Apsveicu.
Jūs abi mirdzat.
Nu, tu mirdzi. Gribēju būt iekļaujošs.
Nuja. Paldies, Henrij.
Nezinājām, vai ieradīsies.
Nē, man bija jāredz, kā te viss izvērties.
Iesaku neiet pilno ekskursiju.
Tur ir daudz trepju un nekādu liftu.
Dzirdēju baumas par to.
Kaut kas par to, lai cilvēki gana kustētos.
Nav mana nozare.
Ei, vai varu aizņemties Denjelu? Senatore vēlas ar viņu aprunāties.
Es gribētu satikt Šarloti.
Viņa ir 1. šahtā kopā ar Annu un senatoriem.
- Nu, vai Helena drīkst nākt līdzi? - Nu…
Tas ir visai tālu.
- Jā, nē… - Jā?
…aizej pie Šarlotes.
Es gribu doties ekskursijā.
- Tevi tur pabaros. - Vareni.
Un, kad būsi beigusi, nāc uz 1. šahtu.
Un senatore teiks runu.
Zinu. Zinu, viņa zvēr, ka būs īsa.
- Vēlāk būs mūzika un uguņošana, tā ka… - Labi.
Aprunāšos ar senatori un tad tevi atradīšu.
- Labi. - Labi.
Atā.
Ekskursija pa šahtu drīz sāksies.
Ja jums teikts nākt uz 18. šahtu,
tad esat īstajā vietā.
Mani sauc Everets, esmu viens no gidiem.
- Samanta. - Jā?
Jums jābūt 17. šahtā, kas ir tur.
Jā.
Atvainojiet. Kā zinājāt manu vārdu?
Paplašinātās realitātes brilles iegūst informāciju no RFID caurlaidē.
Ja mēs lietotu kāda cita caurlaidi?
Nu, Helena, tajās ir arī seju atpazīšana.
Reičela ies ar nākamajiem 20 cilvēkiem.
Bet, ja ar jums sasveicinājos es, tad sekojiet man.
Labi. Mana grupa, nāciet šurp.
No kurienes esat, Everet?
- No Hodesdonas. - Hodesdonas?
Nu, maza pilsētiņa Londonas pievārtē, par kuru nav dzirdējuši pat londonieši.
Atgādinājums viesiem:
pārliecinieties, ka apmeklējat šahtu,
kas norādīta jūsu identifikācijas caurlaidē.
Denjel.
- Viktor. Ei. Sveiks. - Denjel.
- Kā klājas? - Sveiks.
Viktor, ar viņu vēlas runāt senatore.
- Es viņu aizvedīšu. Jā. - Labi. Paldies.
Šarlote teica, ka būsi tētis.
Jā, esmu pārbijies.
Apsveicu. Nē, tu būsi lielisks.
- Paldies. Noteikti centīšos. - Jā.
Visai iespaidīgi, a?
Vairāk, nekā biju iedomājies.
Jā, mēģini saprast, kā mēs to paveicām?
Varbūt prāto…
kā būtu bijis, ja būtu piekritis.
Es pieņēmu pareizo lēmumu.
Protams, ka tā.
Bet šis ir viens no lielākajiem inženierijas projektiem
pasaules vēsturē.
Nav nekā slikta, ja prāto par neizvēlēto ceļu.
Tā ir mums visiem.
Zini, lai vai kā, mums tevis trūka.
Jums bija daudz izcilu inženieru.
Protams. Bet man vienmēr šķitis, ka tev ir talants
pamanīt lietas, ko citi palaiž garām.
Jāsaka, biju nedaudz pārsteigts, kad uzzināju, ka joprojām piedalies.
Domāju, zin, ka caurumi zemē īpaši neprasa tavas prasmes.
Zini, man šķita tāpat.
Bet, jo ilgāk biju šeit, strādājot ar Šarloti,
jo skaidrāk sapratu, zin: ja tās šahtas kādreiz tiktu izmantotas,
tas būtu pēc milzīga traumatiska notikuma un daudziem cilvēkiem vajadzētu palīdzību.
Es… Jo dziļāk projektā nonāc, jo vairāk…
jo vairāk saproti, cik daudz darāmā ir masu traumas pārvaldīšanā.
Kā Pakts.
Esi dzirdējis par Paktu.
Šarlote pateica, vai ne?
- Jā. - Jā.
Jūs ar Annu rakstāt grāmatu par to, kā sadzīvot 500 gadus.
Nē. Ja godīgi, to sarakstīja MI. Mēs tikai pielabojām.
Un zini, cerams, nekad nebūs jāuzzina, vai mums labi izdevies.
Miljoniem cilvēku no visas pasaules pieteicās projektam.
Un dr. Stensens ļoti centās, lai būtu vismaz divi cilvēki
no katras pasaules valsts.
Pa divi? Šis tiešām ir Stensena šķirsts, vai ne?
Nu tā.
Šī šahta ir būvēta tā, lai izturētu 30 megatonnu atomsprādzienu
pat trīs kilometru attālumā.
Šīs abas bīdāmās durvis katra sver 25 tonnas
un var aizturēt pat 50 nanometru daļiņas.
Labi. Helenas kundze?
Cik katra šahta beigās izmaksāja?
Dr. Stensens plāno drīz atklāt oficiālās izmaksas.
Vai esat viens no tiem, kuri te pēdējo gadu ir dzīvojuši?
Nedaudz mazāk nekā gadu, bet jā. Jā, esmu.
Un neesat sajucis prātā?
Labi, nu, tas mirklis ir klāt, ļaudis. Jūs tūlīt ieiesiet šahtā.
Jā.
Un vienu es jums varu apsolīt…
lai ko, jūsuprāt, jūs tūlīt redzēsiet,
jūs tam neesat gatavi.
Tad nu sekojiet man, skatieties zem kājām un jā…
Helena, riskējot izklausīties pārlieku uzmanīgs, ieķersieties elkonī?
Labi. Paldies.
Uz šo pusi.
Tev jāuzrāda caurlaide.
Viens, divi.
- Sveiki, puiši. - Sveiki.
Kad iestājas nakts Radio signāli kļūst spēcīgāki
Visas tās dīvainās lietas Tās nāk un iet kā brīdinājumi
Izskalotām jūras zvaigznēm Nav kur patverties
Tās joprojām gaida Spēcīgo Lieldienu paisumu
Virzieniem nav jēgas
Mēs nevaram izvēlēties pat pusi
- Tas ir Pīters Geibriels? - Jā. Jā.
Plūdi tuvojas
Mēs atvadīsimies no miesas un asinīm
Cik tas izmaksāja?
Necik. Viņš ar ģimeni gribēja redzēt šahtas iekšpusi,
- tāpat kā visa pārējā pasaule. - Kuras šahtas?
Manuprāt, viņi ir 17. Tā ir labākā.
Tās nav vienādas?
Nē, ir. Šahtu joks.
- Nepievērs uzmanību. Nāc. - Nuja.
Sapņotāji, jūs izsīkstat
Pietiks. Paldies.
Bet tas bija brīnišķīgi.
- Paldies. - Paldies, draugs. Tas bija lieliski.
Vai gribat redzēt 17. šahtu pirms šīvakara uzstāšanās?
Denjel Kīn, kāds prieks tevi redzēt.
Tev piestāv būt ārpus Vašingtonas.
Nu, tu arī labi izskaties, senatore.
Joprojām politiķis.
Tā, pastāsti, kāpēc Anna stāsta, ka esi atbraucis,
bet pie manis uz tēju neiebrauci?
Zināju, ka esi aizņemta. Negribēju traucēt.
Nu, tur tev taisnība.
Bija jāuzņemas pilna pakaļa ar darbiem, lai te viss notiktu.
- Ticu. - Tur viņš ir.
- Esmu apvainojies. - Jā?
Tevis šajā projektā tiešām trūka, vecīt.
Ja nebūtu sekojuši tavam ieteikumam par 50 ekskavatoriem,
atpaliktu no grafika par pieciem gadiem.
Tavs prāts būtu noderējis visās problēmās, kas mums bija.
Mums ar Pēru jāveic skaņas pārbaude.
Ei, vai uzkavēsies? Es šo to gribu ar tevi pārrunāt.
- Protams. - Paldies.
Denjel.
Ei.
Piedod par brokastīm.
Nē, neraizējies. Pabrokastosim rīt.
- Jā, tas būtu jauki. - Viss labi?
Jā, jā. Tikai… viņi gribēja, lai ierodamies agrāk.
Protams.
Kur Šarlote?
Zini, es nezinu.
Pēdējoreiz viņu redzēju kafetērijā, kur viņa dzēra moku.
Tā ka viņai drīz būtu jānāk.
Šodien "Amerikas līdzpilsoņi" vairs nešķiet piemēroti.
Šis projekts radīts, lai aizsargātu mūs visus
neatkarīgi no krāsas, pārliecības vai nacionalitātes.
Tāpēc šodien…
ŠARLOTE TIKSIMIES 1. ŠAHTĀ? ŠORĪT VISU ATRISINĀJI?
…saku "visi cilvēki"…
Pēr? Ei, Pēr. Pēr.
Tev jākoncentrējas, labi?
Šis projekts ir virsotne…
SĒŽU BLAKUS ANNAI. KUR TU?
…manā garajā un, kāds varētu teikt, pārāk garajā karjerā.
Anna, Anna!
Nav gana gara.
Jā, mīļā, ja tu tā kavēsi, man ir beigas.
- Labi? - Tas neatkārtosies.
Bet iemesls, kāpēc esmu lepna… Jāpasteidzas.
Iemesls, kāpēc esmu lepna par šo projektu, ir divpartiju sadarbības kulminācija,
amerikāņu uzņēmība un bla-bla-bla… Labi.
Tā ir valdības un industrijas sadarbība
tādā līmenī, kāda nav bijis kopš Otrā pasaules kara.
Aplausi ilgs, nezinu, piecas desmit sekundes.
Es atsākšu runāt trešo reizi, kad pacelšu roku, labi?
Viens, divi, trīs… Tā,
es neuzņemšos visu godu.
Ja mums kādam jāpateicas par šo brīnišķīgo projektu,
tad tas ir šis vīrs.
Vīrietis, kura talanti ir lielāki par viņa bagātību.
Pērs Stensens. Vienkārši… nāc.
Negribi, lai aplausi mitējas, pirms nonāc te.
Zinu, ka dažiem šis projekts šķiet kā apliecinājums tam,
kā esam atteikušies no nākotnes,
bet tas ir tālu no patiesības.
Šis ir cerības un cilvēces gara projekts.
Zinu, ka Pērs jau sapņo par nākamo projektu…
HELENA
VAJAG NAŠĶUS! ES NEGRIBU
…uzbūvēt kosmosa kuģi, kas vedīs pētniekus uz tuvāko apdzīvojamo zvaigžņu sistēmu.
KĀ IR 18. ŠAHTĀ?
Vai tev kāds piķis būs palicis, Pēr?
Tā, ja par to smiesies, izmanto to, lai pārietu uz malu.
Ja ne, paliec tepat, labi?
Pat ja šahtas nekad nevajadzēs, un cerams, ka ar dievpalīgu tā būs,
tās tiks nepārtraukti apdzīvotas tik ilgi, cik ilgi pastāvēs draudi.
JA MAMMA UN TĒTIS TAGAD BŪTU DZĪVI…
Un viņus pētīs kā ilgtspējības un resursu pārvaldības prototipus.
Viņus pētīs kā ilgtspējības un resursu pārvaldības prototipus.
Ei, dirsā, kas, Džef?
Saņemies. Manas dzīves svarīgākā runa nevar beigties ar vārdiem
"resursu pārvaldības prototipi", ne?
Vakar apstiprinājāt.
MAMMA UN TĒTIS TEIKTU, KA JĀSĒŽ RĀMI UN JĀBŪT PACIETĪGIEM.
Nē. Pārceļam.
Viss labi? Kas notiek?
Denjel?
Man vajag mirklīti.
Labi.
Ei, es kļūstu nedaudz…
nezinu… satraucies. Piezvani, tiklīdz varēsi, labi?
Denjel.
Ei, piezvani, kad vari.
Denjel, tev tagad jānāk atpakaļ.
- Kur ir 18. šahta? - Vēlāk tevi aizvedīšu.
Vienu varu garantēt -
lai ko, jūsuprāt, redzēsiet, jūs neesat gatavi.
Kundze? Kundze, laiks doties uz vakariņām.
Jā, nē. Iztikšu.
Ei, kur esi?
Pie 1. šahtas. Uz vaļņa.
Jā, vari uzkāpt uz uzbēruma, kas ir ap šahtu?
- Varbūt labāka zona. - Jā, gandrīz jau esmu tur.
Tā šahta ir tik sasodīti jocīga.
Tā ir tik dziļa, ka neredz apakšu, un tur tiešām nav sūda liftu.
- Kur esi? - Hel…
Es nevaru…
Es nāku uz 1., tāpēc paliec tur.
Nē, nē, nē, nē. Es nāku uz 18.
Tu esi pie 18.? Es ne… neredzu tevi.
Es nāku uz 18. Paliec turpat.
Labi, labi. Es tevi dzirdu. Es tevi dzirdu.
Saņēmu īsziņu no Šarlotes.
Bet nezinu… Nešķiet, ka to rakstīja viņa.
Kurš tad?
Es nezinu.
Šķiet, es tevi redzu. Pamāj.
Pa labi no tevis. Meklē lielu sarkanu plankumu.
Ei.
Sveiks, kongresmeni.
Denjel.
Helena. Helena!
- Nē. Nē! - Nav jēgas.
Nē!
Meklējiet patvērumu tuvākajā šahtā pēc iespējas ātrāk.
- Helena! Helena! - Denjel!
Helena! Nē!
Cenšamies glābt tavu dzīvību.
Dirsā! Skrien!
Tulkojusi Aija Oliņa