Hei!
Hei! Hei!
- Ce dracu' a fost asta? - Ce?
- Au spus ceva prin stație? - Nu știu.
- Nu știu. Nu merge. - Ești împușcat.
- Ce? - Nu simți?
- Futu-i. Ajută-mă să mă ridic. - Rahat! A trecut prin stație!
- Trebuie să plecăm... - Futu-i!
Ești bine. Haide! Ești bine.
Ai grijă pe unde calci.
- Da. - Pas cu pas, da?
Sunt bine.
Haide!
Fir-ar!
- E bine? - Sunt bine.
Deschide ușa.
Hei!
Lăsați-ne să intrăm!
Fir-ar!
Hei!
Cine sunteți și ce vreți?
- Juliette ne-a trimis! - Deschide ușa!
Dacă sunteți plini de otravă?
Eu am fost împușcat.
Dacă era otravă pe mine, trecea prin găuri.
- Aș fi fost mort. - Deschide naibii ușa!
Te țin eu. Ești gata?
E în regulă. Haide.
Ajutați-mă!
Glonțul a trecut prin stație și prin el.
În regulă.
Bun.
Juliette e bine?
Da, sigur că e bine. E acasă, în siguranță.
Noi suntem cei în care s-a tras de către o chestie din cer.
Aplică presiune.
Bine.
Știi ce faci?
Cartea știe.
Hei!
Cheamă-l pe celălalt.
Ai reparat-o?
Da.
Vrei să vorbești cu ei?
- Eu? - Da.
Nu. Trebuie să vorbești codat. Nu era treaba mea.
- Nu, eu... - Vorbește!
- Apasă. - Am înțeles.
Bună!
Da. Donny, ce e?
Cine dracu' e Donny?
Cine ești?
Futu-i! Numele meu. Nu-mi amintesc numele.
Sunt adjunctul Calso, aici, la nivelul 17.
Calso, sunt adjunctul Crane.
- Juliette? - Te rog, continuă.
Adjunct Crane? Da, bine.
Am avut o mică problemă aici, dar copiii sunt bine.
Donny! Mă auzi? Aici, Curieratul.
Livrarea nu mai e necesară. Întoarce-te la bază.
Cine e Donny?
Calso, închizi, te rog? Taci.
- Să tac? - Donny, ai auzit?
Livrarea nu mai e necesară. Întoarceți-vă la bază.
Aici, Donny... A picat.
Ne întoarcem la bază.
Calso, sunt Crane.
Mă auzi?
Bună!
Ați făcut treabă bună la nivelul 17. Adjunctul James e acolo?
- Tu ești. - Poftim?
Trebuie să vorbești codat.
- Nu știu cum. - Trebuie s-o faci.
- Sunt adjunctul Jimmy... - Codat.
James.
Bună! Nu te-am văzut de când m-am transferat.
Ce-ți face familia? Toată lumea e bine?
Familia mea o duce destul de bine.
Bine, grozav!
Și Turley? Ce mai face adjunctul Turley?
Turley?
O iau eu, e în regulă. Adjunctul Turley a căzut puțin.
Dar e teafăr.
Bine. Mă bucur să aud asta.
James, mai știi când mi-ai zis de mama ta?
Vreau să deschizi o anchetă despre s-a întâmplat.
Aș vrea să-ți pot spune motivul, dar n-am timp, așa că
te pune la curent Calso, da?
DUPĂ TRILOGIA „SILOZUL” DE HUGH HOWEY
SILOZUL
Foreza pe care ați văzut-o era prototipul.
Se mai construiesc nouă.
Zece foreze pentru încă cinci silozuri de fiecare.
Cincizeci în total.
Pentru ce sunt silozurile?
- Pentru semințe. - Ca banca de semințe din Svalbard?
Într-un fel.
Scuze. De ce zece foreze?
Ca să putem săpa zece silozuri simultan.
După ce terminăm de săpat,
scoatem forezele și le mutăm la următoarele zece.
Aveam o glumă în armată...
Inginerul vede paharul pe jumătate plin sau pe jumătate gol?
Presupun că inginerul e optimist.
Jumătatea plină.
Inginerul vede paharul de două ori mai mare decât e necesar.
- Vă trebuie mai multe foreze. - Câte?
Vrei 50 de silozuri. Ai nevoie de 50 de foreze.
Oi fi eu bogat, Daniel, dar 50 de foreze...
Teoretic, e logic să refolosești forezele,
dar și să le scoți din gropi adânci de 1,6 km costă bani.
Întreabă managerul de proiect cât din prețul forezelor adiționale
s-ar compensa dacă le-ar lăsa pe loc după ce-și fac treaba.
Cincizeci de silozuri țin multe semințe.
Nu doar la propriu.
Vom depozita și cele mai valoroase opere de artă, literatură și știință.
Nu e nevoie de o zonă de interdicție pentru depozite de semințe și biblioteci.
Sunt și pentru un alt fel de semințe.
Oameni.
Pentru a repopula Pământul.
Să repopuleze?
Ne așteaptă sfârșitul lumii, și nu poate fi oprit.
Poate fi doar supraviețuit.
Cum te simți?
Cum mă simt?
De ce? Am nivelul de cortizon ridicat?
Ai aflat că soțul tău te-a trădat.
Vrei să știi cum mă simt? Mă simt obosită.
E de înțeles.
Din păcate, nu ai timp să dormi acum.
E patru dimineața.
Supravegherea aeriană s-a întors la silozul 17.
Cadavrele lui Kennedy și Lukas au dispărut.
Camille...
Trebuie să afli adevăratul motiv pentru care au fost trimiși la 17.
- Salut, tată! A trecut mult timp. - Cum m-ai găsit?
Prietenii tăi nu sunt atât de prietenoși.
Ce vrei?
Harwood.
Ți-a dat o viață nouă pentru că i-ai construit ceva.
Vreau doar să știu dacă a transportat bunuri
furate de la Aprovizionare.
Pleacă naibii de aici!
Știi...
toată viața am vrut să te întreb un lucru.
Ce gust are?
Despre ce naiba vorbești?
Hei! Aici!
E și aici. Merge până jos.
Ce e?
Vopseaua din jurul panoului a fost oxidată din cauza expunerii la căldură.
Pare că a fost sudată.
Nu văd urme de sudură, deci poate a fost sudată din interior.
Mulțumesc.
Ce face Anthony?
E bine.
Aproape că pare fericit să fie din nou ca înainte...
când eu veneam acasă noaptea și tu, nu.
L-am urmărit, căutând semne ale drogului uitării...
Speram să uite. Știi?
Va uita asta. Tot ce a fost între noi.
Dar, în același timp, mi-e groază.
Puștiul e 90% suc.
Va fi ultimul dintre noi care uită.
Da.
Ai spus că există o cale... să oprim silozul 1 să ne omoare.
Juliette voia să-și trimită amicii la celălalt siloz.
A spus că sunt copii acolo, care au nevoie de ajutor.
Lukas și Kennedy s-au dus în locul lor și n-au ajuns.
- Vreau să știu de ce i-a trimis. - Pentru copii.
Știu ce am spus. Haide, Rob!
Te întreb de ce i-a trimis.
De ce era dispusă să-și trimită prietenii apropiați?
Rob.
Ai încercat să ștergi ce i s-a întâmplat acolo.
Dar ai dat greș, așa cum sper să dai greș și aici.
Copiii ăia au văzut lucruri groaznice.
Dacă nu poți crede că ea chiar vrea să-i ajute pe copii...
atunci nu te mai cunosc.
Da, am luat-o.
Da. Sudată din interior.
Ce?
Îmi pare rău, Jimmy. E un cadavru în costum de curățenie.
S-a sudat înăuntru?
De ce-o fi făcut asta? Probabil știa...
Trebuie s-o mutăm.
Blochează țeava.
Bine.
- Bine. Să mergem. - Nu.
Oamenii din silozul meu vor muri.
Absolut toată lumea.
Dacă Jimmy nu e de acord ca mama lui să fie mutată, n-o mutăm.
Futu-i!
Hai să... te rog.
Ce vrei?
Prietenul tău Harwood fură provizii.
De ce ai venit la mine? Nu știu nimic despre asta.
Pentru că ai făcut ceva pentru el
care te-a scos din mină și ți-a oferit o viață nouă.
Nu știu despre ce naiba vorbește.
I-am cerut fiului tău informații despre tine și m-a trimis la dracu'.
Apoi, acum zece minute, a apărut la secția de poliție,
spunând că te-a găsit.
Un prieten mi-a spus că a fost ucisă o fată și că, dacă pot ajuta, s-o fac.
E prima dată când aud așa ceva. Nu știu nimic despre...
Eu și Hank tocmai am aflat că proviziile furate
ne-ar putea aduce moartea în întuneric.
E o nebunie atât de mare, încât nici nu pot înțelege.
Dar înțeleg că femeia asta, pe care am întâlnit-o o singură dată,
mi s-a părut o persoană bună și atentă,
și nu făcea decât să încerce să afle cine fura lucrurile astea
ca să nu murim toți, și a fost ucisă.
Și am senzația că ce ai făcut cu Harwood
- ...a jucat un rol. - Futu-i!
Ce dracu' ai făcut?
Dacă n-ai ucis-o pe Orla Kent, nu-mi pasă ce ai făcut.
Orice ți-aș spune, promite-mi...
că nu vor exista urmări.
Îți dau cuvântul meu.
Ne prosteam într-o seară, beam ceva cu Harwood.
Și mi-a venit o idee...
N-ar fi trebuit s-o spun cu voce tare, dar am făcut-o.
Peste câteva luni, Harwood se întoarce la mine.
Îmi zice: „Deseneaz-o și o să-ți ofer o viață nouă.”
Și a construit-o?
Habar n-am.
Deseneaz-o.
Ăsta e silozul 1.
E înconjurat de șapte grupuri. Ăsta e grupul nostru.
Ăștia suntem noi.
Dacă ești în silozul 1,
cum tragi o țeavă cu otravă în fiecare siloz?
N-aș monta 49 de țevi. Prea multe pot merge prost.
Aș trimite șapte țevi, câte una la fiecare grup.
Apoi, aș mai trimite șapte țevi... la fiecare siloz.
Dar de ce să construiască asta?
De ce să omoare un siloz întreg?
Nu știu, dar trebuie să luăm în calcul
posibilitatea că au un motiv întemeiat.
Riscăm viețile tuturor celor din siloz, deși nu le știm intențiile?
Da.
- De ce? - Dacă astupăm țevile...
le eliminăm capacitatea de a ne ucide,
și abia atunci putem discuta.
Dacă motivul pentru care au puterea de a ucide silozurile e întemeiat,
vom reface țevile și vom bea apa uitării.
Dar nu-mi pot imagina motivul care ar justifica ce au făcut.
În toți anii în care mi-am făcut meseria, adesea făcând lucruri îngrozitoare,
mi-am spus întotdeauna
că ceea ce făceam era justificat și virtuos.
Am otrăvit... o femeie.
O femeie pe care am iubit-o în felul meu.
Pe Mary Meadows.
Mi s-a spus că moartea ei era necesară
pentru a împiedica un siloz să se sinucidă.
Dar totul a fost o minciună.
Nu mă pot revanșa pentru ce am făcut.
Dar voi face tot ce pot ca să opresc tirania asta.
Urăsc asta.
Ce?
Să nu te urăsc.
Ceea ce văd...
reflectă starea mea de spirit sau pe a ta?
Ți-a spus soțul tău ce planuri au?
Nu. Dar știm că vor să oprească Ultima Soluție.
Vreau să știu cum pot face asta.
Nu-ți pot spune asta.
Bine.
Bine. Atunci, nu mai bine ne omori acum?
Dacă nu-mi spui cum ar putea face asta, nu-i pot opri.
Amenințările actuale, războiul nuclear, colapsul climatic, pandemiile,
asteroizii, inteligența artificială și altele la care nu ne-am gândit.
Dar cea mai periculoasă...
Cea mai periculoasă
e și motivul pentru care sunt cel mai bogat om din istorie.
Nanotehnologia.
Dar nu doar pentru că e invizibilă, ci pentru că știam...
Știam că un guvern inamic își va da seama în curând
că e mai ieftin să construiești o nanoarmă decât una nucleară.
Există vreo amenințare iminentă din partea vreuneia?
Faptul că se va întâmpla ceva e inevitabil.
Momentul în care e iminent nu e momentul ideal să demarezi
un proiect de o asemenea amploare.
Prin ce ne-ai făcut să trecem!
Am crezut că vom muri.
Da. Pentru că voiam să înțelegeți.
Am vrut să vedeți doar una dintre amenințările cu care ne confruntăm.
De ce nu ne-ai spus?
Pentru că, dacă se află de proiectul silozurilor,
ar putea avea unul din două efecte.
Poate că dușmanii noștri își încetinesc eforturile spre pieirea noastră,
știind că în curând vom putea să-i evităm.
Sau din contră.
- Le distrug din fașă. - Da.
- Acum, într-un an sau doi... - Sau trei sau patru.
- Când se va afla ce facem aici... - Și vom avea grijă să se afle.
Se va numi „nebunia lui Stensen”.
Și ne vom asigura și de asta.
Ca toată lumea să creadă
că e creația nebună a unui țicnit cu prea mulți bani.
Cea mai mare rugăciune a noastră e ca asta să fie nebunia lui Stensen
și să nu fie folosită niciodată.
Dar, cum zicea tata, în timp ce căra cea mai mare cutie de scule
la cine știe ce proiect avea,
„Mai bine ai unealta și n-ai nevoie de ea, decât să ai nevoie de ea și să n-o ai.”
Când spui guverne inamice, te referi și la Iran?
Da. Fiindcă, așa cum mă temeam, au creat un program de nanotehnologie.
Am încercat să negociem cu ei, să-i amenințăm...
Și au declanșat un dispozitiv în Coridorul Tehnologic Dulles
pentru a ne bloca IA și nanotehnologia.
Am numit-o bombă artizanală, fiindcă oamenii înțelegeau asta.
Dar, de fapt, era o nanoarmă. Și ne-a dus la război.
Ce s-a întâmplat cu escadrila mea?
Ați ajutat la distrugerea unei baze secrete din munții Iranului
- ...la granița cu Turkmenistan. - Nu ne-am atins ținta.
Era un nor.
Norul prin care ai zburat era nanoarma lor.
Ți-a cuprins avionul în câteva secunde.
Nu ne-am atins ținta.
- Aveam un plan de rezervă. - Da.
Prietenii tăi, Daniel, din Forțele de Geniu,
au săpat doi ani un tunel de 121 km,
din Turkmenistan până sub baza iraniană.
În clipa în care echipa ta a fost atacată,
le-am aruncat în aer baza cu o armă nucleară cu randament scăzut.
Stai așa.
Nu sapi un tunel de 121 km și arunci în el o bombă nucleară.
Misiunea lui Charlotte urmărea să obțină reacția,
ca să vedeți cât de avansată era nanotehnologia iraniană, nu?
Știați că echipa ei nu va ajunge la țintă,
dar nu v-a păsat, nucleara ar fi explodat oricum.
- Charlotte, ești bine? - Însemna că... Doamne!
Charlotte și prietenii ei au fost doar carne de tun.
Ce dracu' voiai să obții cu asta?
- Charlotte! - Charlotte.
A mers bine.
Charlotte.
Charlotte, e în regulă.
E-n regulă.
- Lasă-l să lucreze. - Uită-te la mine.
- Da. - Ești în siguranță.
Să facem exercițiile, bine?
Ține-o. Bun.
Expiră.
- Din nou. - Bine.
- Bun. - Ești bine.
- Ar trebui să-mi cer scuze. - Da, ar trebui.
Las-o o clipă.
Sora ta are nevoie de o amintire cu părinții tăi acum.
Sigur.
- Nu am nimic, dar... - Ai crescut la fermă, nu?
- Da. - Da.
E nevoie de doi oameni.
La asta se rezumă totul.
Ar trebui să vorbim amândoi cu el.
Pentru că tipul e cam ciudat. Mă cam sperie.
- Patrick. - Are un ochi ciudat.
Poți s-o faci.
De unde naiba știi că pot s-o fac?
Nu știu. Cred că ar fi trebuit să spun că trebuie s-o faci.
Lukas, nu eu sunt ăla. Tu ești ăla, da?
Eu sunt ăla care credea că e frumos afară.
- Bine. - Și...
- Și Patrick... - Da.
Mai ești și cel care i-a convins pe mulți să-l urmeze.
- Exact. Eu sunt ăla cu abureala. - Da.
Da, atunci... du-te și aburește.
Nu știu unde e!
Știu eu.
Harwood chiar a construit asta?
- Asta credem. - Asta ar explica multe.
Tata e un nemernic, dar e un bun inginer.
Atunci, de ce și-a petrecut jumătate din viață în mină?
- Pentru că e un nemernic. - Unde e?
Orla vorbea cu primărița ceva despre Provizii de Construcții.
Unde? Aș fi văzut.
Trebuie să fie în afara zidului. Există o ușă.
Credem că Orla a găsit-o și de asta au ucis-o.
Se temeau că-i va denunța pentru furt.
Să construiești așa ceva te trimite la curățenie.
Hei!
În silozul meu, oamenilor le plăcea ce le povesteam despre Afară...
că era chiar frumos acolo și că eram mințiți.
O mare minciună, se pare.
Doris ar fi râs de s-ar fi prăpădit.
Când trăia, pe ea o urma toată lumea.
Pe ea o urmam și eu.
N-am convins-o niciodată de nimic.
Cred că, dacă ar mai fi trăit, m-ar fi pus la punct. M-ar fi...
În fine...
În silozul vostru, aveți vreun ritual la moartea cuiva?
N-am cunoscut pe nimeni care să fi murit...
...până a murit toată lumea.
Da.
În ritualul nostru, toată lumea se adună în livadă.
Și se pune un cearșaf peste...
...peste cadavru, și e coborât în groapă.
Apoi, oamenii spun lucruri frumoase despre decedat.
Mușcă dintr-un fruct și aruncă restul în groapă.
E drăguț.
Doris e îngropată sub un piersic.
Nu va vedea niciodată cum e Afară.
Dar corpul ei e hrană pentru acel copac,
și, poate, într-o zi, cei care-i vor mânca fructele vor ajunge să trăiască Afară.
Și vor lua o bucățică din ea cu ei.
Mă gândeam că am putea face asta pentru mama ta.
Copiii ăia au văzut multă moarte.
M-am gândit că ar fi un mod bun
de a avea un obicei nou de a-i pomeni pe morți.
Ar trebui să mergi cu ei, Jimmy. Ne ocupăm noi aici.
Chiar vreau să știu ce s-a întâmplat.
Bine.
Da.
La naiba!
Are cineva o lumină?
Văd țeava.
Se pare că l-a tăiat cu ferăstrăul.
Cred că a folosit lampa de sudură ca să ardă otrava
în timp ce tăia, până să sudeze capacul pe țeavă.
Probabil a curs mai multă otravă decât se aștepta.
Buteliile de sudură sunt goale.
- Mă ajuți să mă ridic? - Da.
Te ajut eu.
Ia-o încet.
Mama ta și-a dat seama că rămâne fără combustibil.
Prin urmare,
a decis să sudeze calea de acces,
pentru că doar așa putea ține otrava afară.
Jimmy, tatăl tău și-a dat viața ca să te salveze.
Mama ta și-a dat viața ca să salveze silozul.
Lukas spune că mama lui Jimmy a tăiat țeava.
Chiar și cu flacără pe ea, tot ar scăpa otravă.
În loc s-o tăiem, o ciupim.
Ciupitura va fi etanșă, dar vom tăia țeava și mai jos,
o acoperim și sudăm capacul pentru triplă redundanță.
Cum ajungi la ea? Au făcut o gaură.
O bormașină cu percuție.
E zgomotoasă.
Corect. Atunci, să n-o mascăm.
Trimitem pe cineva înainte, ca supraveghetor GWP,
să verifice munca lui Teddy și a echipei sale.
O să spună că au nevoie de cineva care să foreze ca să oprească inundația.
Ar putea merge.
Pe cine trimitem sus?
- Cineva care se poate da supraveghetor. - Aș face-o eu, dar aș atrage atenția...
Am mutat tot ce se poate muta în doi.
Poate nu e aici.
Poate e la Urgență.
Să mergem la Urgență, atunci.
Dacă ar putea fi mutat de doi oameni ce ascunde ușa,
ar fi ușor de găsit din greșeală.
Care e cel mai greu lucru de aici?
Băieți...
Stați.
Knox.
- Futu-i! - Ce e?
Cred că am trimis-o la panoul greșit.
Să zicem că e aproximativ corect.
Pe aici intră țevile în fiecare siloz.
În direcția asta e îndreptată camera spre Afară.
În direcția asta am mers eu, aproape în linie dreaptă.
Când am ajuns pe deal aproape de 17, le-am văzut camera.
E îndreptată încoace.
Silozul lor e răsucit.
Shirley se duce aici ca să deschidă panoul,
când cel la care ar trebui să ajungă e acolo.
Trebuie s-o opresc.
I-am cerut scuze lui Charlotte pentru ce am spus.
Eram supărată, dar nu pe...
Deci...
de obicei, mă abțin să vorbesc sincer despre putere
în fața celor aflați la putere.
Bine.
Ce?
Asta e încadrarea ta.
Crezi că ești prima jurnalistă care mă confruntă așa?
Hai, fă-ți hatârul. Începe.
Bine.
Cât va costa funcționarea timp de un an?
Silozurile trebuie să fie independente
- ...și autonome. - Nu.
Când vine Apocalipsa, totul e minunat. Am înțeles. Dar până atunci?
Înțelegi conceptul de un trilion? O mie de miliarde.
După ce se termină săpatul și construcția,
vom pune câte o sută de oameni în fiecare siloz.
Asta înseamnă 5.000 de angajați, cu salarii de 200.000 de dolari pe an.
E un salariu destul de bun pentru testarea unui sanctuar.
Cinci mii de angajați.
Un salariu de un miliard de dolari pe an.
Voi putea plăti pentru asta doar o mie de ani.
Și uite așa, o altă sumă obscenă de bani e cheltuită pe asta.
Dar sunt banii mei. Nu ai tăi, nu ai contribuabililor, ai mei.
Ai putea eradica sărăcia cu banii cheltuiți?
Da.
- Să găsești un leac pentru Alzheimer? - Da, sunt destul de aproape.
Dar cancerul? Eradicarea sărăciei la nivel mondial?
Sunt țeluri nobile, dră Drew.
Și sper să fie realizate. Dar nu sunt țelurile mele.
Aș putea opri războiul cu bani? Să cumpăr Iranul. Am fi în siguranță?
Ne-am apăra de Iran, dar nu și de trolul care stă în subsolul maică-sii,
care decide să spargă comanda rachetelor și să lanseze al Treilea Război Mondial
sau să elibereze un virus creat prin metoda CRISPR,
sau, Doamne ferește, să facă o nanoarmă cu 300 de dolari
și să transforme toți oamenii de pe planetă în mâzgă cenușie.
Oricare dintre astea înseamnă sfârșitul speciei.
Bine.
Fie.
De ce suntem noi aici?
Nu putem spune nimănui...
Helen, ești aici pentru că am vrea să te implici în proiect.
Mulțumesc.
De ce m-ai oprit?
- Am descoperit ceva. - Ce?
Te-am trimis greșit. Haide.
- Îți bați joc de mine? - Adică?
- Când aveai de gând să-mi spui? - Ce anume?
Credeai că n-o să observ? Tata a fost doctor.
A moșit copii. De ce nu mi-ai spus?
Pentru că știam ce o să faci, adică să mă excluzi din misiune.
Nu asta voiam să fac. Te-am trimis la trapa greșită.
Haide.
Futu-i!
E Knox?
Da.
El a scos anticoncepționalele sau tu?
- El. - Serios?
- Ți-ar fi plăcut. - Spune-mi.
Mi-a dat dentistul ceva. N-am simțit nimic.
- Dar el a tot plâns... - Nu.
În timp ce mă tăia, zicea: „Shirl, îmi pare rău!”
Fir-ar să fie!
Ce naiba faceți? V-am zis să nu veniți aici.
Șeriful e...
Ce-a făcut șeriful, dle Harwood?
Sunt supervizorul Jenkins. Ai adus sudorul pe care l-am cerut?
Pe Ralf Melby?
Nu. O am pe Shirley Campbell. De ce?
Bine. E bună.
Pe curând!
Cine e Ralf Melby?
Un sudor.
La izolare cu ea!
Spre deosebire de cei o sută vitali pentru fiecare siloz,
nu trebuie să locuiți aici, ci pe o rază de 50 km. E bine și în Atlanta.
Helen, postul la Times e pe bune. Vei lucra la biroul din Atlanta.
Când va veni momentul să spunem lumii despre proiectul silozurilor,
tu vei fi cea care o va face.
Isuse!
E o ofertă bună.
Dar am senzația
că, dacă aveți dreptate în legătură cu sfârșitul lumii...
prefer să mă omoare bomba nucleară.
Sau să mă transforme în mâzgă cenușie o nanoarmă, decât să rămân
la petrecerea voastră post-apocaliptică cu oameni-cârtiță în subteran.
Charlotte, tu ce zici?
Nu ne-ar prisosi un bun pilot de dronă.
Iar Victor a fost de acord să semneze, așa că veți lucra împreună în continuare.
Bine.
Daniel, e clar că nu-ți place să fii congresmen.
Ai intrat ca să reformezi infrastructura, nu?
E unul dintre cele mai mari proiecte de infrastructură din istoria lumii.
Daniel, dacă tu crezi că ne trebuie 50 de foreze,
îți fac rost de ele.
Scuze, să-mi chem un Uber sau cum...
Henry e în casă și te va duce la un elicopter,
ca să ajungi unde vrei tu.
Mulțumesc.
Și poți păstra milionul de dolari.
Super!
Succes, morlocilor!
Vreau să discut cu sora mea.
Jules, stai! Mergi mai încet!
- Așteaptă! - Așteaptă!
N-am timp de mesaje.
N-am niciun mesaj, doar... Vreau să știu ce se întâmplă.
Billings s-a dus la Judiciar și le-a dat un nume.
Ralf Melby.
- Ce? - Ralf Melby.
E numele tipului vizat de cei de la Juridic
pe vremea când lucram cu Sandy.
Sandy ne avertiza.
Dacă e prinsă, iar noi fugim, vor veni după noi.
- Pleacă. - Amândouă.
Nu. Nu mai am șanse să rezolv asta.
- Încă poți scăpa. - Nu te las singură.
Shirley, ascultă-mă. Nu știu ce naiba o să fac.
Trebuie să găsești altă cale. Du-te!
- De ce? - Contează?
Poate face diferența între viața în mină și a ieși pentru curățenie.
Crezi că va fi condamnat pe viață?
Fir-ar să fie!
O să iasă la curățenie.
Da. Bine. Vreți să știți de ce?
A început în timpul revoltei.
M-am temut că niște nemernici vor intra la Aprovizionare.
Am vrut să mă asigur că unele lucruri vor fi în siguranță, cum ar fi becurile.
Nu-i o scuză rea. Dar nu te salvează de la o moarte pe deal.
Fir-ar să fie!
Iar tatăl tău trebuia să-și țină gura.
Da.
E un adevărat nemernic, nu?
- Dar n-a ucis o fată. - N-am ucis-o eu.
Și nici fata mea.
Bănuiesc că ți-a spus și cine a ucis-o.
Ce vrei să spui?
Că sunt o idioată că am rămas?
Am ceva pentru tine.
M-a rugat Victor s-o caut.
O plantă veche.
Miroase-o. Spune-mi dacă te duce cu gândul la ceva.
Te rog?
Rozmarin.
De ce?
Puiul fript pe care-l gătea mama la cina de duminică.
Pentru că insistam eu.
Tu insistai? Desigur.
Cineva de la școală te-a convins
să mănânci același lucru în fiecare duminică,
așa că a trebuit să mâncăm pui fript săptămânal...
...timp de doi ani,
altfel nu ieșeai din cameră.
Mi-o amintesc.
Dă-te la o parte!
- O să încerci să mă convingi să rămân? - Ce?
O să încerci să mă convingi să rămân?
În niciun caz! Stensen e nebun de legat.
Nu se mai exprimă nimeni așa.
Ba da, dacă sunt nebuni de legat.
Dacă un tâmpit transformă lumea în mâzgă cenușie,
nu vreau să fiu blocat sub pământ cu Per Stensen și Rosalind Thurman.
Vreau să devin mâzgă cenușie cu tine!
Ce?
Vreau să mă transform în mâzgă cenușie cu tine!
Bum!
Eu și Hank i-am spus surorii Orlei.
Ce puteai să-i spui?
Că Mike fura lucruri, Orla l-a prins, iar el a ucis-o.
Nimic despre lift sau despre becuri.
Știu că o să pară că-mi plâng de milă...
dar cel mai rău pentru mine a fost să trec prin asta...
singur.
I-ai avut pe Hank și pe Knox.
Nu te-am avut pe tine.
Când am auzit în stație
că au murit Kennedy și Lukas,
îi aveam pe Sandy și pe Danny, dar...
Nu mă aveai pe mine.
Ai ales.
Au prins-o pe Jules!
Cum?
Nu știu.
Futu-i!
Revenim la planul vechi. Aruncăm în aer Juridicul.
Cu Jules acolo?
Trebuie să astupăm țeava.
Juliette ar vrea să facem ceva.
Și nu intenționez să trăiesc până s-o uit.
Subtitrarea: Robert Sukosd