Ei!
Ei! Ei! Ei! Ei!
Ei! Ei!
- Sasodīts, kas tas bija? - Kas?
Vai viņi pa radio kaut ko teica?
Es ne... Es nezinu.
- Es nezinu. Tas nedarbojas. - Dirsā! Esi sašauts.
- Ko? - Tu nejūti?
- O, dirsā. Palīdzi piecelties. - Sviests. Izšauts cauri radio.
- Nāc, mums jāiet. - O, dirsā.
Viss būs labi. Viss būs labi. Nāc, nāc. Viss kārtībā.
Uzmanīgi.
- Jā. - Lēnām un mierīgi, labi?
Man viss labi.
Nāc. Nāc.
Dirsā!
- Labi? - Viss labi. Viss labi.
Aizver durvis!
Ei!
Laidiet mūs iekšā!
Dirsā!
Ei! Ei!
Kas jūs esat un ko gribat?
- Mūs sūta Džūlieta. - Atveriet!
Kā lai zinu, ka jūs neklāj inde?
Mani sašāva.
Ja uz manis būtu inde, tā būtu iekļuvusi pa caurumiem.
- Es jau būtu beigts. - Atveriet tās sūda durvis!
Turu tevi. Turu tevi. Gatavs?
Viss labi. Nāc.
Palīdziet man.
Labi, tā, lode izgājusi cauri radio un tad viņam.
Labi. Skaidrs.
Labi.
Vai Džūlietai viss labi?
Jā, protams, ka ir. Viņa ir drošībā mājās.
Tikmēr uz mums šauj kaut kāda sūda uzparikte debesīs.
Labi. Piespied.
Labi.
Vai zini, ko dari?
Grāmata zina.
Ei.
Pasauc to otru puisi.
- Ei. - Salaboji?
Jā.
Vai gribi... Vai gribi runāt ar viņiem?
- Es? - Jā.
Nē, nē, nē, nē. Jārunā šifrēti. Tam nebija jābūt manam pienākumam.
- Nē, es... - Dari to!
- Dari to! Piespied! - Jā. Jā. Jā.
Ei.
Jā. Donij, kas ir?
Kas, dirsā, ir Donijs?
Kas runā?
O, dirsā! Mans vārds. Neatceros savu vārdu.
Te vietnieks Kalso, te17. stāvā.
Kalso, te vietniece Kreina.
- Džūlieta? - Lūdzu, turpini.
Vietniece Kreina? Jā, labi.
Tātad... tātad mums te bija problēma, bet ar... ar bērniem viss labi.
Donij. Donij, vai dzirdi? Te dispečere.
Jūsu piegāde vairs nav nepieciešama. Lūdzu, atgriezieties bāzē.
Kas... kas ir Donijs?
Kalso, atslēgsies, lūdzu? Aizveries!
- Aizveries? - Donij, vai saprati?
Jūsu piegāde vairs nav nepieciešama.
Lūdzu, atgriezieties bāzē.
Te Donijs... Atcēlām.
Atgriežamies bāzē.
Kalso. Kalso, te Kreina.
Vai dzirdi mani?
Ei.
Labs darbiņš 17. stāvā. Vai vietnieks Džeimss tur ir?
- Tas esi tu. - Ko?
Tev... tev jārunā šifrēti.
- Es neprotu... - Tev tas jādara.
- Te vietnieks Džimijs... - Šifrēti.
...Džeimss.
Čau. Neesmu redzējusi, kopš... kopš es pārgāju uz citu nodaļu.
Kā... Kā klājas ģimenei? Vai viņiem... Visiem viss labi?
Manai ģimenei, viņiem klājas labi.
Labi, lieliski.
Un kā... Tērlijam... Kā... kā vietniekam Tērlijam?
Tērlijam?
Dod man. Jā, viss labi. Vietnieks Tērlijs pakrita.
Bet viņam... viņam viss labi.
Labi.
Labi, prieks dzirdēt...
Džeims, atceries, kā stāstīji par savu mammu?
Vajadzēs, lai uzsāc izmeklēšanu par to, kas ar viņu notika.
Kaut varētu paskaidrot, bet man nav laika, tāpēc
to izdarīs Kalso. Labi?
PAMATĀ - HJŪ HAUIJA GRĀMATU SĒRIJA SILO
Ekskavators, kuru redzējāt, ir prototips.
Tiek būvēti vēl deviņi.
Būs desmit ekskavatori, kas katrs raks piecas šahtas.
Kopā būs 50 šahtas.
Kam šahtas domātas?
Sēklām.
Kā sēklu banka Svalbārā?
Savā ziņā.
Atvainojiet. Kāpēc desmit ekskavatori?
Lai varam vienlaikus rakt desmit šahtas.
Kad rakšanas darbi būs pabeigti,
mēs ekskavatorus izvilksim un izmantosim nākamajām desmit šahtām.
Armijā mums bija joks...
Vai inženieris redz glāzi kā pustukšu vai puspilnu?
Nu, minēšu, ka inženieris ir optimists.
Puspilnu.
Inženieris redz glāzi divreiz lielāku, nekā tai jābūt.
- Tev vajag vēl ekskavatorus. - Cik daudz?
Nu, tu gribi 50 šahtas. Tev vajag 50 ekskavatorus.
Nu, esmu bagāts, Denjel, bet 50 ekskavatori...
Atkārtota izmantošana teorētiski šķiet prātīga,
bet, zini, to izvilkšana no pusotru kilometru dziļas bedres arī maksā naudu.
Pajautā projekta menedžerim, cik no izmaksām par papildu ekskavatoriem
nosegtu ar to, ka tos atstātu bedrē, kad darbs ir pabeigts.
Piecdesmit šahtām vajadzēs daudz sēklu.
Nu, nav sēklas tiešā nozīmē.
Mēs noglabāsim arī pasaules labāko mākslu, literatūru un zinātni.
Sēklu glabātuvēm un bibliotēkām nav nepieciešams slēgt gaisa telpu.
Tur būs arī cita veida sēklas.
Cilvēki.
Lai atjaunotu Zemes iedzīvotāju skaitu.
Atjaunotu?
Mums draud pasaules gals,
un to nevar apturēt.
To var tikai pārdzīvot.
Kā jūties?
Kā jūtos?
Kāpēc prasi? Augsts kortizola līmenis?
Uzzināji, ka vīrs nodevis.
Gribi zināt, kā jūtos? Jūtos nogurusi.
Tas ir saprotams.
Diemžēl tev tagad gulēšanai nav laika.
Ir četri no rīta.
Mūsu gaisa novērošanas sistēma apciemoja 17. šahtu.
Kenedija un Lūkasa līķi ir pazuduši.
Kamila,
tev jānoskaidro īstais iemesls, kāpēc viņus sūtīja uz 17.
Čau, papu. Sen neesam tikušies.
Kā tu mani atradi?
Tavi draugi nav tik draudzīgi, kā tu domā.
Ko tu gribi?
Hārvuds.
Viņš tev deva jaunu dzīvi, jo tu viņam kaut ko uzbūvēji.
Mani interesē tikai tas, vai viņam bija kāds sakars
ar zagto lietu pārvešanu no kritiskajiem krājumiem.
Kraties prom no šejienes!
Zini...
visu mūžu gribēju tev uzdot vienu jautājumu.
Kā tas garšo?
Sasodīts, par ko tu runā?
Ei! Šurp!
Ei, te arī. Līdz pašai apakšai.
Kas ir?
Esmu krāsotājs, un ap šo paneli krāsa ir oksidējusies,
it kā tā būtu karsēta.
It kā tā būtu varbūt metināta.
Neredzu metinājuma pēdas, tāpēc iedomājos, ka varbūt
metināts no iekšpuses.
Paldies.
Kā klājas Entonijam?
Labi.
Šķiet teju priecīgs, ka viss atgriežas vecajās sliedēs...
kad es pārnācu vakarā un tu ne.
Vēroju viņu, lai pamanītu aizmiršanas zāļu iedarbību...
Cerībā, ka viņš vienkārši... viņš vienkārši aizmirsīs. Saproti?
Aizmirsīs šo. Visu, kas notika starp mums.
Bet tajā pašā laikā baidos.
Tajā puikā 90 % ir sula.
Viņš būs pēdējais no mums, kurš aizmirsīs.
Jā.
Tu minēji, ka esot veids... kā neļaut 1. šahtai mūs nogalināt.
Džūlieta gribēja sūtīt savus draugus uz to otru šahtu.
Teica, ka tur ir... Teica, ka tur ir bērni, kuri jāglābj.
Viņu vietā gāja Lūkass un Kenedijs, un viņiem tas neizdevās.
- Gribu zināt, kāpēc viņa viņus sūtīja. - Teici, tur bija bērni.
Zinu, ko teicu. Beidz, Rob.
Prasu, kāpēc viņa sūtīja viņus.
Kāpēc bija pat gatava sūtīt savus tuvākos draugus?
Rob.
Tu centies izdzēst to, kas ar viņu tur notika.
Bet tev neizdevās, tāpat kā, ceru, neizdosies šoreiz.
Tie bērni pieredzējuši briesmu lietas.
Un, ja netici, ka viņa tik tiešām vēlas palīdzēt tiem bērniem...
tad es tevi vairs nepazīstu.
Jap. Turu. Nu re.
Jap. Aizmetinātas no iekšpuses.
Ko?
Piedod, Džimij. Tur ir līķis tīrīšanas tērpā.
Viņa iemetināja sevi iekšā?
Kāpēc lai viņa tā darītu? Viņa noteikti zināja...
Mums viņa jāpārvieto.
Viņa ir priekšā caurulei.
Labi.
- Labi. Ejam. - Nē, nē, nē.
Manā šahtā ies bojā cilvēki.
Nu, dirsā, visi.
Ja Džimijs nav ar mieru, ka pārvietojam viņa mammu,
tad nepārvietosim.
Dirsā!
Vienkārši... lūdzu.
Ko tu gribi?
Tavs draugs Hārvuds zog no krājumiem.
Kāpēc nākat pie manis? Es par to neko nezinu.
Tu viņa labā izdarīji kaut ko,
kā dēļ tiki prom no raktuvēm un ieguvi jaunu dzīvi.
Nezinu, par ko, ellē, viņš runā.
Lūdzu tavam dēlam informāciju par tevi, un viņš mani pasūtīja dirst.
Tad pirms desmit minūtēm viņš uzradās vietnieku iecirknī
un teica, ka tevi atradis.
Kāds draugs teica, ka nogalināta meitene un, ja varu, lai palīdzu.
Pirmo reizi par to dzirdu.
Es neko nezinu par...
Mēs ar Henku tikko uzzinājām, ka krājumu zādzība
var novest pie tā, ka visi mirsim tumsā.
Tas ir tik nozīmīgi un sačakarēti, ka nevaru pat aptvert.
Bet varu aptvert to, ka šī sieviete, ko satiku tikai vienreiz,
kura man šķita labs un iejūtīgs cilvēks
un kura tikai centās noskaidrot, kurš zog šīs lietas,
lai paglābtu mūs visus no nāves, viņa tika nogalināta.
Un man ir sajūta, ka tas, ko darīji ar Hārvudu,
- bija ar to saistīts. - Dirsā.
Ko tu, dirsā, izdarīji?
Klau, ja vien nenogalināji Orlu Kentu, man pie dirsas, ko tu izdarīji.
Lai ko es izstāstītu, apsoliet...
ka tāpēc neiekulšos sūdos.
Dodu godavārdu.
Vienu vakaru māžojāmies, ierāvām pa aliņam. Es un Hārvuds.
Tad man dzima tā ideja...
Un nevajadzēja to teikt skaļi, bet pateicu.
Dažus mēnešus vēlāk Hārvuds atkal ieradās pie manis.
Viņš teica: "Uzskicē to, un es došu tev jaunu dzīvi."
Viņš to uzbūvēja?
Nav ne jausmas.
Uzzīmē.
Te ir 1. šahta.
Ap to ir septiņas grupas.
Šī ir mūsu grupa.
Te esam mēs.
Tā, ja esi 1. šahtā,
kā dabū indes cauruli uz pārējām šahtām?
Es netaisītu 49 caurules. Daudz kas var noiet greizi.
Tāpēc taisītu septiņas caurules - vienu uz katru grupu.
Un tad vēl septiņas caurules... uz katru šahtu.
Bet kāpēc to vispār ieplānoja?
Kāpēc viņiem vajadzētu iznīcināt šahtu?
Es nezinu, bet mums vismaz jāapsver,
ka, iespējams, bija labs iemesls.
Nu tad ko? Riskēsim ar šahtas iemītnieku dzīvību,
kaut nezinām pat viņu nodomus?
Jā.
- Kāpēc? - Ja izdosies noslēgt caurules
un novērst viņu spēju mūs nogalināt,
tad... tad varēsim par to parunāt.
Un, ja iemesli, kāpēc viņiem ir iespēja iznīcināt šahtas, ir pamatoti,
tad mēs atjaunosim caurules un dzersim aizmirstības ūdeņus.
Bet nespēju iedomāties, kāds iemesls var pamatot to, ko izdarījuši viņi.
Visus tos gadus, darot savu darbu...
bieži pastrādājot briesmu lietas...
vienmēr sev atkārtoju,
ka mana rīcība ir pamatota un tikumīga.
Es noindēju... sievieti.
Sievieti... kuru pa savam mīlēju.
Mēriju Medovsu.
Man teica, ka viņas nāve ir nepieciešama,
lai pasargātu šahtu no pašiznīcināšanās.
Bet tie visi bija meli.
Nevaru atlīdzināt izdarīto.
Bet darīšu visu iespējamo, lai apturētu šo tirāniju.
Ienīstu.
Ko?
Ka neienīstu tevi.
Vai redzamais ir...
tava vai mana garastāvokļa atainojums?
Vai vīrs izstāstīja viņu plānus?
Nē. Bet zinām, ka viņi grib apturēt Aizsardzību.
Man tikai jānoskaidro, kā viņi to varētu panākt.
To es tev nedrīkstu teikt.
Labi.
Labi. Tad varbūt nogalini mūs uzreiz.
Ja tu man nepateiksi, kā viņi to varētu panākt, nevaru viņus apturēt.
Mums draud briesmas - atomkarš, klimata sabrukums, vīrusa pandēmija,
asteroīda trieciens, mākslīgais intelekts un tādas, ko pat neesam iedomājušies.
Bet tās...
Tās, kas ir visbīstamākās,
ir arī iemesls tam, kāpēc esmu bagātākais cilvēks vēsturē.
Nanotehnoloģijas.
Bet ne tikai tāpēc, ka tās ir neredzamas, bet gan tāpēc, ka es zināju... es...
es zināju, ka ienaidnieka valdība ātri vien atskārtīs,
ka nanoieroči izmaksā daudz lētāk nekā atomieroči.
Vai kaut kas no tā visa apdraud mūs šobrīd?
Tas, ka kaut kas notiks, ir nenovēršami.
Mirklī, kad draudi būs tūlītēji, tas nebūs labs laiks,
kad uzsākt šāda mēroga projektu.
Tas, ko likāt mums pārciest.
Mums šķita, ka mašīnā mirsim.
Jā. Mums bija svarīgi, lai saprotat.
Lai piedzīvojat kaut vienas no briesmām, kas mūs apdraud.
Kāpēc nevarējāt pastāstīt?
Ja kāds uzzinātu par šahtu projektu,
tam varētu būt divējādas sekas.
Varbūt mūsu ienaidnieki pārtrauktu savus centienus mūsu iznīcināšanai,
apzinoties, ka drīz spēsim no tiem izvairīties.
Vai arī viņi rīkotos pretēji.
- Iznīcinātu, pirms tas ir gatavs. - Jā.
- Pēc gada vai diviem... - Vai trīs, vai četriem.
Kad ziņas par to, ko te darām, izplatīsies...
Un mēs pārliecināsimies, ka tā notiek.
To dēvēs par Stensena untumu.
Un arī par to mēs pārliecināsimies.
Lai visa pasaule vienkārši domātu,
ka to radījis vājprātis, kuram ir pārāk daudz naudas.
Mēs no sirds ceram, ka tas tiešām ir Stensena untums,
kas nekad netiks izmantots.
Bet, kā teica mans tētis, nesdams milzīgu instrumentu somu
uz jebkuru darbu:
"Labāk, lai instruments ir, bet nenoder nekā ir vajadzīgs, bet tā nav."
Kad runājat par ienaidnieku valdībām, vai tas iekļauj arī Irānu?
Jā. Jo, kā es baidījos, viņi izveidojuši nanoprogrammu.
Centāmies runāt ar viņiem, centāmies draudēt...
Un viņi iedarbināja ierīci Dalesa tehnoloģiju koridorā,
lai kavētu mūsu MI un mūsu nanotehnoloģijas.
Mēs to nosaucām par "netīro bumbu", lai cilvēkiem būtu saprotams.
Bet patiesībā tas bija nanoierocis. Un tas noveda mūs līdz karam.
Varam parunāt par to, kas notika ar manu eskadriļu?
Tava misija palīdzēja iznīcināt slepenu Irānas nanoieroču ražotni kalnos
- netālu no Turkmenistānas robežas... - Mūsu misija netika līdz mērķim.
Bija mākonis.
Mākonis, kam lidojāt cauri, bija viņu nanoierocis,
kas momentā pārņēma jūsu lidmašīnas.
Mēs nesasniedzām mērķi.
Bija rezerves plāns.
Denjel, tavi draugi no armijas inženieru korpusa
divus gadus raka 120 kilometrus garu tuneli
no Turkmenistānas līdz Irānas ražotnei.
Tiklīdz tava eskadriļa nonāca apšaudē,
mēs uzspridzinājām viņu ražotni ar mazas jaudas kodolieroci.
Mirklīti.
Neviens nerok 120 kilometru tuneli un neievieto tajā atomieroci rezervei.
Šarlotes misijas mērķis bija izraisīt reakciju,
lai jūs redzētu, cik attīstīti ir Irānas nanosūdi. Vai ne?
Zinājāt, ka viņas komanda nekad nesasniegs mērķi,
jums bija vienalga, jo atomierocis sprāgtu šā vai tā.
- Šarlote, viss labi? - Kas nozīmē, ka... ak dievs,
Šarlote un viņas draugi bija nekas vairāk kā lielgabalu gaļa.
Ko tieši ar to cerēji panākt?
- Šarlote. - Šarlote.
Tas izdevās.
Šarlote.
Šarlote, viss labi.
Viss labi. Ei. Ei.
- Ļauj Viktoram darboties. - Skaties uz mani. Viss labi.
- Jā. - Esi drošībā. Viss labi.
Izpildīsim vingrinājumus, labi?
Aizturi. Labi.
Izelpo.
- Vēlreiz. - Labi.
- Viss labi.
- Man būtu jāatvainojas. - Jā, būtu.
Tikai dod viņai mirklīti.
Tavai māsai šobrīd noderētu atmiņas par vecākiem.
O, protams.
Man nekā nav, bet...
Jūs uzaugāt fermā, vai ne?
- Jā. - Jā.
Tas jādara divatā, saproti?
Tas arī visu izšķir.
Abiem jāiet runāt ar viņu, jāatrisina kopā.
Tas čalis tāds joc... Man no viņa bail. Viņš tāds jancīgs.
- Patrik. - Tā jocīgā acs
- un viss pārējais... - Tu to spēj.
Kā, ellē, tu vari zināt, ka spēju?
Nevaru. Laikam vajadzēja teikt, ka tev tas jāizdara.
Lūkas, neesmu īstais. Tu esi, saproti?
Es esmu tas čalis, kurš ticēja, ka ārā ir jauki.
Labi.
- Un, Patrik... - Jā.
...tu arī esi tas čalis, kurš daudzus pārliecināja tev sekot.
- Tieši tā. Sviesta čalis. - Jā.
Jā, tāpēc... ej un runā sviestu!
Nezinu, kur viņš ir.
Es zinu.
Hārvuds tiešām to uzbūvēja?
- Mums tā šķiet. - Tas daudz ko izskaidrotu.
Mans tēvs ir kretīns, bet viņš ir lielisks inženieris.
Tad kāpēc pusi dzīves pavadījis raktuvēs?
Tāpēc, ka ir kretīns.
Kur tas ir?
Dzirdēju, ka Orla ar mēri runāja par celtniecības krājumiem.
Kur? Es būtu pamanījusi.
Tam jābūt ārpus sienai. Tātad ir durvis.
Domājam, ka Orla to atrada un tāpēc viņu nogalināja.
Viņi baidījās, ka Orla ziņos par viņu zagšanu.
Tikai tā būvniecības dēļ vien jau var izsūtīt ārā tīrīt.
Ei.
Manā šahtā cilvēkiem patika tas, ko teicu par ārpusi...
ka tur patiesībā ir labi un ka mums tikai melo.
Izrādās, ka tas bijis pilnīgs sviests.
Dorisa būtu apčurājusies no smiekliem.
Kad viņa bija dzīva,
viņa bija tā, kurai visi sekoja.
Viņa bija tā, kurai sekoju es.
Man nekad neizdevās viņu par kaut ko pārliecināt.
Ja viņa būtu dzīva, viņa...
viņa mani noliktu pie vietas. Viņa...
Lai nu kā...
Vai jūsu šahtā ir rituāli, ko izpildāt, kad kāds... nomirst?
Es nekad nebiju pieredzējis nāvi...
līdz nomira visi.
Skaidrs.
Mēs darām tā - visi sapulcējas augļu dārzā, vai ne?
Un viņi... un viņi uzklāj palagu pāri...
pāri ķermenim un tad nolaiž lejā bedrē.
Un tad cilvēki saka visādas jaukas lietas par mirušo.
Un nokož augli un iemet atlikumu bedrē.
Ir... ir jauki.
Dorisu apglabāja zem persiku koka.
Viņa nekad neredzēs ārpusi.
Bet zini, viņas ķermenis baro to koku,
un varbūt kādu dienu cilvēki, kuri ēd tos augļus, dzīvos ārpusē.
Un viņi paņems gabaliņu no viņas sev līdzi.
Lai nu kā, es prātoju, ka mēs varētu... varētu to noorganizēt tavai mammai, zin.
Tie bērni ir redzējuši tik daudz nāves.
Un iedomājos, ka tas būtu jauks veids,
kā viņi varētu atcerēties mirušos jaunā veidā.
Un tev vajadzētu iet viņiem līdzi, Džimij. Labi? Mēs te tiksim galā.
Es ļoti gribu zināt, kas notika.
Labi.
Jā.
Dirsā.
Paspīdināsi gaismu?
Redzu cauruli.
Izskatās, ka viņa pārzāģēja ar zāģi.
Un man šķiet, ka izmantoja metināmo aparātu,
lai sadedzinātu indi,
kamēr viņa zāģēja, līdz varēja aizmetināt cauruli ciet.
Nezinu, varbūt nāca ārā vairāk indes, nekā viņa bija gaidījusi.
Metināšanas baloni ir tukši.
- Palīdzēsi piecelties? - Jap.
Palīdzēšu.
Lēnām. Lēnām.
Tava mamma atskārta, ka beidzas degviela, saproti?
Tāpēc
nolēma sevi iemetināt iekšā,
jo tikai tā varēja nodrošināt, ka inde netiek ārā.
Džimij, tavs tēvs atdeva dzīvību, lai glābtu tevi.
Un tava mamma atdeva dzīvību, lai glābtu jūsu šahtu.
Lūkass saka, Džimija mamma cauruli zāģējusi.
Pat ar liesmu tai blakus daļa indes tika ārā.
Tāpēc mēs nevis zāģēsim, bet aizspiedīsim.
Saspieduma vieta būs hermētiska, bet mēs tālāk cauruli arī nogriezīsim,
uzliksim uzgali un to piemetināsim trīskāršai drošībai.
- Kā tai piekļūsi? Viņi izcirta caurumu. - Ar triecienurbjmašīnu.
Tā ir skaļa.
Vai ne? Tāpēc necentīsimies to slēpt.
Vispirms sūtīsim kādu kā GŪP uzraugu,
lai pārbauda Tedija un viņa komandas darbu.
Viņš ziņos, ka jāveic urbšanas darbi,
lai novērstu stāva applūšanu.
Tas varētu nostrādāt.
Tad kuru mēs sūtīsim?
Kādu, kurš izskatās pēc uzrauga.
Es ietu, bet es piesaistīšu uzmanību, tāpēc...
Esam pārvietojuši visu, ko divatā var pārvietot.
Varbūt tā te nemaz nav.
Varbūt kritiskajos krājumos?
Nu, tad ejam uz kritiskajiem.
Ja to, kas slēpj durvis, var pārvietot divatā,
tad tās viegli kāds varētu atrast netīšām.
Kas ir smagākā lieta šeit?
Puiši...
Pagaidiet.
Noks!
- O, dirsā! - Kas ir?
Šķiet, aizsūtījām viņu uz nepareizo paneli.
Pieņemsim, ka šis ir apmēram precīzi.
Šeit caurules ieiet katrā no šahtām.
Tā, šajā virzienā ir vērsta mūsu ārpuses kamera.
Tas ir virziens, kurā es gāju. Gandrīz taisni.
Un, kad nonācu līdz pakalnam pie 17., es redzēju viņu kameru.
Tā vērsta šajā virzienā.
Visa viņu šahta ir pagriezta.
Un Šērlija dodas uz šejieni, lai atvērtu paneli,
kaut gan viņai būtu jādodas uz šejieni.
Labi, man viņa jāaptur.
Atvainojos Šarlotei par to, ko pateicu.
Biju nikna. Bet nebiju nikna uz...
Tā ka...
Parasti cenšos iegrožot savu vēlmi teikt patiesību varai,
izklāstot to tikai tiem, kuri ir pie varas.
Labi.
Kas ir?
Ā, tāds ir tavs plāns.
Domā, ka esi pirmā žurnāliste, kas man tā uzbrūk?
Aiziet! Dari, kas jādara. Ķeries klāt!
Labi.
Cik gadā maksās uzturēšana?
- Šahtas būs pašpietiekamas, pašuzturošas... - Nē, nē, nē.
Pienāk apokalipse, viss bumbās. Sapratu. Bet kā līdz tam?
Vai tu maz zini, kas ir triljons?
Tie ir tūkstoš miljardi.
Vai ne? Tāpēc, kad rakšana un celtniecība būs pabeigta,
mēs katrā šahtā ielaidīsim simts cilvēkus.
Tātad būs 5000 darbinieku, kas katrs gadā pelnīs 200 000 $.
Kas ir visai laba alga patvēruma bēta testēšanai.
Pieci tūkstoši darbinieku.
Miljards dolāru gadā algās vien.
Tātad, zin, es varēšu to nosegt tikai tūkstoš gadus.
Un tāpat vien par šo tiks iztērēta vēl viena neaptverama summa.
Bet tā ir mana nauda. Ne tava, ne nodokļu maksātāju. Mana.
Vai tu varētu izbeigt bezpajumtību ar to naudu, ko tērē?
Jā.
Izārstēt Alcheimera slimību?
Jā, esmu sasodīti tuvu.
Kā ar vēzi?
Kā būtu ar nabadzības izbeigšanu pasaulē?
Klau, tie visi ir cēli mērķi, Drū jaunkundz.
Un ceru, ka tie tiks sasniegti, tiešām. Bet tie nav mani mērķi.
Vai es varētu pārtraukt šo karu ar naudu? Nopirkt Irānu? Vai tad būtu drošībā?
Zin, drošībā no Irānas,
bet ne no troļļa, kas dzīvo savas mātes pagrabā
un ir nolēmis uzlauzt raķešu kontrolcentru
un izraisīt Trešo pasaules karu,
vai izplatīt vīrusu, kas radīts ar CRISPR,
vai, nedod dievs, izgatavot nanoieroci par 300 $
un pārvērst tevi un visus pārējos Zemes iedzīvotājus par pelēku pļuru.
Un visi šie varianti būs mūsu sugas beigas.
Labi, labi.
Lai būtu.
Tad kāpēc mēs esam šeit?
Nevienam nedrīkstam teikt, mēs...
Helena, esat šeit tāpēc, ka ceram - pievienosieties projektam.
Paldies. Ei.
Kāpēc liki man gaidīt?
- Mēs kaut ko atskārtām. - Ko?
Mēs aizsūtījām jūs uz nepareizo vietu.
Nāc.
Tu joko?
Kas ir?
- Kad plānoji man pateikt? - Ko pateikt?
Domāji, ka nepamanīšu?
Mans tēvs bija ārsts.
Viņš pieņēma mazuļus. Kāpēc man nepateici?
Tāpēc, ka zināju, ka darīsi to, ko darīsi,
tas ir, teiksi, ka nedrīkstu piedalīties.
Es tā nedarītu. Mēs aizsūtījām tevi uz nepareizo lūku.
Nāc.
Dirsā.
Vai tas ir Noksa?
Jā, ir.
Viņš izņēma kontracepciju vai tu?
- Viņš. - Viņš?
- Tev būtu paticis. - Izstāsti.
Mēs šo to dabūjām no zobārsta. Es neko nejutu.
- Viņš tik raudāja un raudāja... - Nē.
...kad mani grieza. Viņš teica: "Ai, Šērla. Piedod man."
O, sasodīts.
Ko, dirsā, tu dari? Teicu, lai nebrauc augšā.
Šerifs ir...
Kas ir ar šerifu, Hārvuda kungs?
Te uzraudze Dženkinsa. Vai dabūji metinātāju, ko lūdzu?
Ralfu Melbiju.
Nē. Dabūju Šērliju Kempbelu. Kāpēc prasi?
Labi. Viņa ir laba.
Uz tikšanos.
Kas ir Ralfs Melbijs?
Metinātājs, kurš viņiem bija jāsūta.
Ieliec viņu izolatorā.
Atšķirībā no 100 pamatdarbiniekiem katrā šahtā
jums nebūtu jādzīvo uz vietas, tikai 30 km rādiusā. Atlanta arī der.
Helena, tas The Times darbs, tas ir īsts.
Tu strādātu Atlantas redakcijā.
Kad pienāks laiks pasaulei izstāstīt par šahtu projektu,
to darīsi tu.
Jēziņ.
Tas ir labs piedāvājums.
Bet man... Man ir tāda sajūta -
ja... ja kaut kā jums ir taisnība par pasaules galu...
es laikam gribētu, lai mani sašķaida atombumba.
Vai pārvērš pelēkā šļurā
nanoieroči, nekā uzkavēties
uz jūsu postapokaliptisko pazemes kurmjcilvēku ballīti.
Šarlote, kā ar tevi?
Mums noderētu labs dronu pilots.
Un Viktors ir piekritis piedalīties,
tāpēc jūs varētu turpināt strādāt kopā.
Labi.
Denjel, ir acīmredzams, ka tev nepatīk būt kongresmenim.
Par tādu kļuvi, lai panāktu infrastruktūras reformas, vai ne?
Šis ir viens no lielākajiem infrastruktūras projektiem
pasaules vēsturē.
Denjel, ja tiešām uzskati, ka mums vajag 50 ekskavatorus,
es dabūšu tev 50 ekskavatorus.
Labi, atvainojiet, vai man... jāizsauc Uber, vai kā tas darbojas?
Henrijs ir lauku mājā, viņš aizvedīs tevi uz helikopteru,
nogādās, kur vien vēlies.
Paldies.
Un paturi tos miljons dolārus.
Jauki.
Lai veicas, morloki.
Man vajag mirkli ar māsu.
Džūlsa, pagaidi. Vari lēnāk?
- Ei, pagaidi! - Ei, pagaidi!
Man nav laika ziņojumiem.
Nav nekādu ziņojumu, tikai...
Man tikai jāzina, kas notiek.
Bilingss bija pie draugiem Justīcijas daļā un atgriezās ar vārdu.
Ralfs Melbijs.
Kas ir?
Ralfs Melbijs.
Tā sauc puisi, ko Justīcijas daļa centās iegāzt,
kad es strādāju kopā ar Sendiju.
Sendija mūs brīdināja.
Klau, ja viņa ir noķerta un mēs bēgsim, viņi dzīsies mums pakaļ.
- Tev jāiet prom. - Mums jāiet prom.
Nē. Mana iespēja to paveikt ir beigusies.
- Vēl vari bēgt. - Neceri, ka tevi pametīšu.
Šērlij, uzklausi mani. Man nav ne jausmas, ko es darīšu.
Tev jāatrod cits veids, kā to izdarīt. Ej!
Kāpēc?
Vai tam ir nozīme?
Tā var izrādīties atšķirība starp dzīvi raktuvēs
un došanos ārā tīrīt.
Domā, par to viņš dabūs mūžu raktuvēs?
Sasodīts.
Cik drīz viņš atkal vārītu sūdus? Viņš tīrīs.
Jā, jā, jā, jā. Klau, labi. Gribi zināt, kāpēc?
Viss sākās dumpja laikā.
Baidījos, ka kādi kretīni ielauzīsies Krājumu daļā.
Gribēju pārliecināties, ka dažas lietas būtu drošībā, piemēram, spuldzes.
Nav slikti. Bet diez vai tas tevi paglābs no miršanas uz kalna.
Sasodīts.
Un tavs sencis, viņam bija jātur mute ciet.
Jā.
Viņš ir gatavais mēsls, ne?
- Bet viņš nenogalināja meiteni. - Es viņu nenogalināju.
Un arī mana meita ne.
Minēšu - kad viņa tev to teica, pateica arī, kurš nogalināja.
Ko tu gribi teikt?
Esmu idiote, ka palieku?
Man tev kaut kas jāiedod.
Viktors man lūdza to atrast.
Vecs augs.
Pasmaržo to. Pasaki, ja tas kaut ko atgādina.
Lūdzu?
Rozmarīns.
Nesaprotu, kāpēc.
Vistas cepetis, ko mamma taisīja ik svētdienu vakariņās.
Tāpēc, ka es uzstāju.
Tu uzstāji? Kā tad.
Kāds skolā tevi pārliecināja,
ka svētdienu vakariņās vienmēr jāēd viens un tas pats,
tāpēc mums bija jāēd vistas cepetis katru nedēļu...
divus gadus,
citādi tu nenāci ārā no savas istabas.
Es atceros viņu.
Pastumies!
- Mēģināsi mani pierunāt palikt? - Ko?
Mēģināsi mani pierunāt palikt?
Nekādā gadījumā!
Stensens ir kukū.
Tā neviens vairs nesaka.
Saka, ja kāds tiešām ir kukū.
Ja kāds ambīlis pārvērtīs pasauli pelēkā pļurā,
negribu būt iesprostots zem zemes ar Pēru Stensenu un Rozlindu Tērmani.
Gribu pārvērsties par pelēku pļuru kopā ar tevi.
Ko?
Gribu pārvērsties par pelēku pļuru kopā ar tevi.
Bum!
Mēs ar Henku pateicām Orlas māsai.
Ko varējāt viņai pateikt?
Tikai to, ka Maiks zaga, Orla viņu pieķēra un viņš viņu nogalināja.
Neko par to lifta lietu vai spuldzēm.
Zinu, ka tas izklausīsies pēc gaušanās...
bet man visgrūtāk bija tas, ka tas bija jāpiedzīvo...
vienam.
Tev bija Henks un Nokss.
Man nebija tevis.
Kad pa radio dzirdēju,
ka Kenedijs un Lūkass tur ārā mirst, man...
Man bija Sendija un Denijs, bet...
Tev nebija manis.
Tu izdarīji izvēli.
Viņi sagrāba Džūlsu! Viņi sagrāba Džūlsu.
Kā?
Nezinu. Nezinu.
Dirsā.
Atgriežamies pie vecā plāna. Spersim gaisā Justīcijas daļu.
Ar Džūlsu tajā?
Mums jānoslēdz caurule.
Džūlieta gribētu, lai rīkojamies.
Un neplānoju dzīvot tik ilgi, lai viņu aizmirstu.
Tulkojusi Aija Oliņa