- Boš povedala, zakaj… - Ven gresta.
Ob zori vaju moram poslati ven.
Zakaj?
- V drugi silos greva. - Ja.
Camille sem rekla, da bosta šla po tiste otroke…
Ugotoviva naj, kje vstopa strup.
- Ja. - Zezaš?
Lahko grem sam.
- Dva človeka potrebujem. - Naj uganem.
- Dva potrebuješ, če eden umre. - Ja.
- Super. - Kennedy, ne razumem te.
Ti mesece si vpil: "Izpustite nas ven."
Zdaj pa nočeš iti?
Ne, hočem. Samo za vse drugo mi maha dol.
Takole se zmenimo. Če Lukca varno spravim do 17-ice, lahko potem naredim, kar hočem.
In kaj hočeš?
Iti hočem kamorkoli, samo v drugo luknjo v tleh ne.
Prav.
Lukasa spravi do 17-ice, potem pa zaradi mene lahko počneš, kar hočeš.
Odlično. Prinesi kombinezona.
IZHOD
Nihče ju ne sme videti.
Pojdi k Dannyju Blyju. V menzi mora izklopiti zaslone. Prav?
- Ja. - Dobro. Pridem nazaj.
- Hoj. - Hoj. Kaj je?
Šel sem k čistilni napravi za vodo. Spredaj so bili stražarji.
To pomeni, da so zdravila pozabe že v vodi.
- Kdaj bodo začela učinkovati? - Bernard pravi, da takoj.
Pij mleko, sok, vino… Karkoli, kar ni iz pipe.
To, kar nameravaš narediti, naredi zdaj.
Zasledujejo me.
Z ljudmi in kamerami.
Zato…
Ne smeva več imeti stikov.
Ej, Robert.
Bodi previden.
Kaj počneta tukaj?
- Bili sva z Dannyjem in slišali. - Kaj se dogaja?
Ven grem.
Oba greva.
- Ja, ven greva. - Zakaj?
Ko je šla Juliette ven, je šla v drug silos.
To vedo.
Številke na čeladah. Šla je v silos številka 17.
V njem so mrtvi vsi razen nekaj otrok.
- Obljubila je, da jih bo pripeljala sem. - Ja.
Še vedno hočeš ven?
Ja.
Kat, ti mogoče nočeš več,
toda z Dannyjem sva videla tisti čistilni posnetek.
Mogoče je kaj v šipi njene čelade.
- Ne. - Rekel si, da je to mogoče.
Ne vem, ali je zunaj dobro ali slabo.
Vem pa, kdo bo navdušen, če bo šel ven.
Ja.
Sta spoznala Kennedyjevo ženo?
Kaj bi rekla na njenem mestu?
Tako bi govorila le, če bi kaj popila.
Doris ni rekla, da hoče ven.
- Bila je pametnejša. - Od vseh.
Rekla je, da bi, če bi koga ubila…
- …verjetno ubila njega. - Verjetno.
- Če pa bi jo dobili… - Bi se izmazala.
Rekla je tudi, da bi odšla s pesmijo na ustih, če bi jo poslali čistit.
Vesela bi bila, da je svobodna, da je zunaj.
Tudi če le za eno jebeno minuto.
Eno jebeno minuto.
Tehniki so pripravljeni.
Dajmo.
Vem, da sem rekla ob zori, ampak iti morata zdaj. Pohitita.
Ugasnjen je.
Dobro. Radio mora biti prižgan ves čas.
Slišal me boš skozi čelado, jaz pa tebe po radiu.
- Toda govori v šifrah. - Boš lahko slišala mene?
Upam, da ne.
- Kaj? - Kdo sem?
Dispečerka. Jaz pa namestnik Turley.
- Ona je Crane. - Ja.
Tega si ne bom zapomnil.
- Sem lahko kaj drugega kot Calso? - Patrick. Pomiri se. Nimamo časa za to.
Walk bo govorila samo z Lukasom. Spravil ga boš do 17-ice. To je vse. Prav?
V redu bo.
Dispečerka kliče namestnika Turleyja. Me slišiš?
No…
Položaj je…
Veliko večje je, kot sem pričakoval.
Tu ni ničesar.
Preprosto ničesar.
Ničesar ni!
Hej!
Kaj, klinca, je vse to?
Tu Turley.
Prihajava na naslednji nivo.
Dispečerka.
Vidiva škodo.
Veliko huje je, kot sva mislila.
Ampak bova raziskala.
Sprejeto.
- Slišiš? - Kaj pa?
Slišiš?
Dispečerka. Brenčanje slišiva.
Ga slišiš?
Fak. Teci! Teci!
Namestnik Turley, tu dispečerka. Potrdi, če me slišiš.
Namestnik Calso, potrdi, če me slišiš.
- Kaj je bilo? - Slišati je bilo kot puške.
- Imajo zunaj puške? - Ne. Spet ju pokliči.
Nobenega hreščanja ni. Le…
Dobro.
Ne vem. Danny, lahko spet prižgeš zaslone, prosim?
Ne vem. Pojdi v delavnico. Pridružila se ti bom, če se bom lahko.
- Kam greš? - Ne vem.
Če bom pobegnila, me bo aretirala. Moram ostati.
Če… Ko bo prišla sem…
Sandy, ji lahko rečeš, da sem šla domov? Jerry, je kombinacija enaka?
Lukas Kyle in Patrick Kennedy sta mrtva.
Kaj je bilo?
Videla si nezmontiran posnetek Nicholsove.
- Kaj si videla? - Trupla.
Za ves silos jih je bilo.
Kaj ti to pove?
Uspelo jim je onesposobiti Varovalo.
- Vsaj za hip. - Ja, za hip.
Zavoljo svojega silosa moraš vedeti,
da Varovala ni mogoče onesposobiti.
Naj bo to, kar si videla na posnetku, dokaz za to.
Ampak…
Misliš, da hoče Nichols narediti to? Onesposobiti Varovalo?
Govori z njo. Poskušaj ugotoviti, ali je ta strah utemeljen.
In če je?
Dogovorili sva se za odhod ob zori.
Ja, Kennedy je bil razburjen. Morala sem ga spraviti ven.
Ja.
Žal ti moram povedati, da nista prišla do silosa 17.
Si še zaradi česa hotela, da gredo naši v 17-ico?
Ne.
Tisti otroci so me rešili. Hotela sem jih pripeljati sem.
- Ni bilo nič pomembnejšega? - Ne.
Kaj bi bilo pomembnejšega od rešitve otrok, Camille?
Veš, kaj se je zgodilo v silosu 17?
Ne. Veš ti?
Nimam pojma. Zato sem vprašala.
Kaj se je zgodilo zunaj?
- Lukasu in Kennedyju. - Verjetno okvara kombinezona.
- Okvara kombinezona? - Ja. To se zgodi, ko hitiš.
Ja.
Več časa bi morali imeti, da bi kombinezona naredili neprebojna.
PO KNJIŽNI ZBIRKI HUGHA HOWEYJA
Charlotte?
- Kaj se dogaja? Zakaj si tu? - Hej…
- Ne more ti povedati. - Nisem vprašal vas.
Seveda.
Si v redu?
Ja, sem.
- Veš, kdo sem? - Seveda vem, Daniel.
A več ne morem povedati, dokler ne narediš, kar ti reče Anna.
- Pojdita za mano. - Po tisti vožnji
- ne greva z nikomer. - Kaj je za vrati?
Kup odvetnikov s pogodbami o nerazkrivanju podatkov.
Ko bosta podpisala, se bomo vkrcali na letalo in čez en dan bosta vedela vse.
Toda tega ne bosta mogla povedati nikomur, dokler tega ne bomo dovolili.
Kaj, me…
Me boste tožili? 700 dolarjev imam na računu.
Gitmo. Polovica odvetnikov tukaj je vladnih.
Lahko vaju pošljejo v klinčevi Guantánamo.
Ne hecam se. Bil sem tam.
Lep je. Razmišljam, da bi ga kupil.
Otok. Ves otok, ne le oporišča.
Zato…
- Per Stensen sem. - Veva, kdo ste.
Vem. Samo vljuden sem. To hoče ekipa za stike z javnostjo.
Novinarka ste, kajne?
Menda imate veliko vprašanj. Tudi jaz imam eno.
Kaj bi raje?
Da ne podpišete pogodbe in se odpeljete v bednem najetem enoprostorcu,
ne da bi kaj izvedeli, ali nekajkrat načečkate svoje ime
in izveste najpomembnejšo skrivnost na svetu?
Še 100.000 dolarjev bom dodal, če bo to pretehtalo.
Sto tisoč dolarjev. Seveda. Najbogatejši na svetu ste.
In največjo skrivnost nama boste dali za 100.000 dolarjev?
Prav. Milijon za vsakega.
- Nismo vsi na prodaj. - Če podpišeta.
- Sicer ne dobita nič. - Ne vem, kaj se dogaja.
Zanima me le, kaj se je zgodilo moji sestri.
Si ti podpisala?
Sem, ker tudi mene zanima, kaj se mi je zgodilo.
Ja.
Kongresnik je privolil. Novinarka, kaj porečete vi?
Koliko časa bo minilo, preden bom lahko pisala o tem?
Največ pet let. Upam, da manj.
Prej nisem bila zgolj teatralna.
Res gre za reševanje sveta.
Prav. Pojdimo rešit svet.
Ed Harwood.
Kaj se dogaja?
Na samem se moramo pogovoriti.
Orlo Kent so ubili in nato prestavili.
Ne veva pa, kako je njeno truplo končalo tukaj.
Zdi se, da tiste kamere vseeno niso bile ugasnjene.
Kako bi bila sicer prepričana, da ni šla po stopnicah?
Mogoče veš, kako…
Kako preseliti truplo, ne da bi kamere to zaznale?
Ne vem.
Razen če…
Na srednjih nivojih je živel moški,
ki je za otroke izvajal predstave.
Poskrbel je, da je nekaj izginilo, potem pa se, puf, spet pojavilo.
To je imenoval čarovnija.
Mogoče se je zgodilo to. Čarovnija.
Čas zapravljamo. Bi rad šel domov…
Šerif, ne razumeš.
V rudnikih imamo šest moških in dve ženski,
ki so taki zločinci, da spadajo samo sem. Prav.
Večinoma pa so tu taki, ki so naredili neumnost.
Poslali so jih sem in tu jih je zasulo kamenje.
Ali pa so jih zastrupili jebeni iztrebljevalci podgan.
Tistemu, ki je čaral, ki je za nekaj otrok naredil, da je izginilo jajce,
so v Pravni službi rekli, da je čarovnija teoretična ostalina.
Teoretična ostalina, jebenti.
Sem ga niso poslali, ker bi kaj naredil,
ampak ker je imel idejo.
To, kar se dogaja v tistih rovih…
Ljudi, kot je on, bi bilo bolj človeško obesiti.
Ampak ne, pošljejo jih sem.
Vse so sem poslali tvoji prijatelji iz Pravne.
Torej…
Očitno me ne spoštuješ kot šerifa.
Mater, da ne.
Spoštuješ Juliette?
Vsaj iz Strojniške je prišla. Znala je delati.
Ampak kot šerifinjo? Ne.
- Pa Holstona? - Njega sem spoštoval.
Če je kakšnega bedaka zasačil pri čem neumnem, je zamižal.
Upošteval je, kaj bi za družino pomenil njegov odhod v rudnik.
Dobro.
Lepo, da si ga spoštoval, ker si bil zanj ušiv lopov.
Proti tebi je sprožil sedem preiskav.
Je pri kateri kaj našel?
Potem pa nisem tako ušiv lopov.
Z Orlo Kent si se prepiral, dan preden smo njeno truplo našli v rudnikih. Tvoja hči…
Postala bi naslednja vodja Dobave, dokler ji Orla Kent ni speljala službe.
Ja, bil sem jezen.
Glenda je imela priložnost za drugačno življenje.
Ampak ker mnogi v tem klinčevem kraju
vse sklepajo po tem, od kod si in s kom se družiš,
so ji to priložnost vzeli in jo dali prikupni gospodični Kent.
Povedal sem ji samo, kaj si mislim.
Če nimaš več dokazov od tega, kar je v tisti mapi,
te prijazno prosim, da odjebi.
Dobro, tu si. Pridi pogledat.
Od upora nam je ostalo veliko smodnika.
- Zvečer vstopimo v Pravno… - Ja.
…v uniformah vzdrževalcev, razstrelivo pritrdimo na steno, da jo uničimo,
z njo pa še cevi za njo, tudi tisto, v kateri je strup.
Sprostil boš strup. In kaj? Živel boš še nekaj minut?
- Pod uniformo lahko nosimo kombinezone. - Daj no.
- Kot vzdrževalci bomo. - Kombinezonov je le še šest.
Težko bo, ampak z dobro ekipo nam lahko uspe.
- Pa čelade? - Lahko jih pokrijem.
Kako bomo šest ljudi s čeladami in bombami spravili v Pravno?
Uniforme ne bodo dovolj.
- Sims naj nam da dovolilnice. - Pa plin?
Mogoče je brez barve in vonja.
Jules, novi kombinezoni jim bodo pridobili eno uro.
V tem času lahko umre veliko ljudi. Si pomislil na to? Koliko?
Odvisno od tega, kako dolgo bomo zapirali cev
in koliko ljudi je v nivojih nad in pod njo.
Tisti nivoji so bivalni. Ljudje bodo doma spali.
Povej oceno.
- Od sto do… - Lahko jih bo tisoč.
Tisoč ljudi. Ne.
Bolje kot deset tisoč.
Raje samo popijmo vodo in pozabimo na vse skupaj.
- Bomo glasovali? - Ne.
Prebivalci Silosa so glasovali, ko so Juliette izvolili za županjo.
Razmisliti moram. Ne morem…
Se lahko domislite načrta, po katerem ne bo umrlo tisoč ljudi?
Si v redu?
Nekaj moram narediti.
Začeli smo z najbolj svežimi spomini, s služenjem v mornarici, z nalogo.
Iran. Rekel je, da ga bo izpustil.
Rekel je, da se bo splačalo spomniti vse do vkrcanja v letalo…
Drugo pa bo ostalo zaklenjeno. Zato…
Vem, da sem šla na nalogo in da je spodletela.
Poznam dejstva, a je, kot da se je tisto zgodilo nekomu drugemu.
- Se dobro počutiš? - Bolje, kot sem se.
- Victor mi je pomagal pri spominjanju. - In pozabi.
Poskusila bom zaspati.
Prav.
Presedi se. Tvoj sedež potrebujem.
Prav.
Kako je z njo?
Povedala mi je nekaj krepkih, zato…
Bolje?
Mogoče.
Vedel sem, da bo slab dan.
- Kako je umrl moj foter? - Pozdravljen tudi ti.
- Kako je umrl? - Saj si že bil v rudnikih.
Harwood je rekel, da se je udrl rov.
- Torej je bilo to. - Ne.
To je povedal oklevajoče. Še nekaj je.
Prosim.
- Je bil umorjen? - Ne.
Ni mrtev.
V rudnikih ni zasulo tvojega očeta.
Kolikor vem, je nekaj projektiral za Harwooda.
V zameno naslednja žrtev v rudnikih uradno ni umrla.
- Zamenjal jo je tvoj oče. - Kako je bilo ime žrtvi?
Če boš brskal po Harwoodovih poslih, boš izginil v globoki jami.
Kako mu je ime?
Si me iskal?
Veš, kje je dnevnik naloge?
Nisem več nevaren.
Stara navada pač.
Če veš, kje je in kdo ga ima, oba pripelji sem.
Prosim.
Ne morete spati?
Z Danielom sva spala zadaj v enoprostorcu, ko ste ga vozili.
Nisem vozil jaz in vem, da nista spala.
Prisluškovali ste nama?
Dobro.
Nisem vedel, kaj je bilo z vašim člankom za Post.
Bravo.
No, nikomur ne povejte.
Pogodba o nerazkrivanju podatkov pokriva tudi to.
Kaj je vaša zgodba?
- Bi radi napisali profil? - Poklicna deformacija. Vsi me zanimajo.
Pri vojaški obveščevalni sem bil dvajset let.
Odšel sem in ustanovil zelo uspešno podjetje.
Potem pa ni bilo več.
Po moji krivdi.
Značajske hibe, ki se jim nisem posvetil.
Takrat sem spoznal senatorko. Prvič je kandidirala za kongres.
Bil sem njen voznik.
- In zdaj ste njen zvesti… - Nimam službenega naziva.
Samo skrbim, da sta senatorka in njena hči v redu.
Kaj to pomeni?
Veliko.
Kaj počneš tukaj?
- Si v redu? - Tu sem, ker imamo obiskovalko.
Imela je izkušnjo, podobno tvoji.
Kaj hočeš reči? Je Camille omamila tudi njo?
Ne Camille.
Z Robertom sva…
Nehala sva jo omamljati, da je tisti sestri pomagala zamenjati tvoje tablete.
Je namreč edina,
ki res razume, kaj si doživela.
Ima edinstven pogled na prihodnost, ki nas čaka.
Juliette Nichols.
Gloria Hildebrandt.
Nič hudega, če se me ne spomniš. Omamljali so me tako dolgo,
da nisem vedela, ali se bom sploh še koga spomnila.
Go. Hildebrandt sem povabil sem, ker se moramo pogovoriti o spominu.
In zaradi tega, kar drži v rokah. Ko sem vodil Informatiko,
sva z Robertom iskala ostaline, ki naj bi bile svete
za tajno skupino, ki so ji pravili Varuhi ognja.
Georgeeva mama je bila ena od nas.
Veljali so za nevarne, ker so iskali znanje izpred časov prej.
In obujali upanje za prihodnost v znosnem zunanjem svetu.
Samo resnico smo hoteli, tako kot ti.
Predmeta, ki sva ju najbolj iskala,
sta bila dokumenta o življenju v določenem času.
Spiralno vezano beležko,
ki so jo prejšnji vodje Informatike iskali tristo let.
Nismo je našli. Drugi je bil moja obsedenost.
Dnevnik Naloge.
Kakšne naloge?
Ime mu je bilo Naloga. Bil je nosač. Živel je pred 140 leti.
Med velikim uporom je nosil razstrelivo, s katerim so razstrelili stopnišče.
Tvoji prijatelji niso bili prvi.
Ga. Hildebrandt, nam preberete zadnji vpis?
"Na vratu imam znamenje, na trebuhu pa brazgotino.
Ne vem, od kod sta.
Občutek imam, da sem vedel, morda celo včeraj,
toda zdaj se ne spomnim včerajšnjega dne.
Strah me je.
Vsi smo ogromno pozabili.
Zdravniki pravijo, da je virus in da bo minil,
vendar ne mine.
Spomini bledijo.
Tisto, česar se pa še spomnim, je megleno, kot v sanjah.
Ne vem, kaj bi brez Allie. Drug drugega imava.
Toda tisti, ki živijo sami, so menda nehali jesti.
In s stopnišča jih je skočilo toliko, da so razobesili mreže.
Prisegam, če bom pozabil Allie, bom skočil tudi jaz."
To je bil zadnji vpis.
Vem, kaj počneš.
Ja. Žalostno je, mater. Ampak povedala sem ti,
da ne bom ubila tisoč ljudi.
Salvador Quinn, takratni vodja Informatike,
je omamil vse v Silosu, da bi preprečil sprožitev Varovala.
Ni se spraševal, zakaj je treba ljudem izbrisati spomin,
toda tudi cene tega ni zanikal.
Quinn je izračunal, da sta groza in zmeda zaradi zdravil pozabe
povzročila smrt dva tisoč ljudi.
To bo cena, če ne boš ukrepala.
Vem, da nočeš biti tista, ki bo odločala o tem.
- Vem. - Res?
Toda to breme je na tebi.
- Si v redu? - Ja.
Zdiš se nekoliko nemirna.
Mogoče ne maraš leteti.
Ne maram.
Razen če pilotiram jaz.
- Si obsedena z nadzorom? - Ne. Le pravilno opravljeno delo hočem.
- Pa ti? Ne spiš? - Samo…
Jutri je velik dan.
Ja. Kaj bomo videli?
Na čarovniški predstavi bi bila grozna. "Nehajte s to teatralnostjo!"
Ja, izvlecite že zajca.
Ti kaj prinesem?
- Ne. - Prav.
Lahko pa mi zmasiraš stopala.
- Oprostite za tisto prej. - Že v redu.
Charlotte naj bi zdravili.
- Pa ste del tega. - Ne…
Ne, sem Charlottin zdravnik. Potreboval bom vašo pomoč
- pri obujanju spominov iz otroštva. - Pa če se bo spomnila le zadnjih tednov?
- Ne, delovalo bo. - Rekli ste, da ni jamstev.
Sem, vendar je lahko hkrati res dvoje.
Zelo dobro napreduje.
Ko sem živel v Los Angelesu,
je moja hči Lulu govorila le o Velikem kanjonu.
En mesec naju je vsak dan prosila, naj ga gremo gledat.
Naposled sva se z ženo vdala. Nekega petka smo šli po službi na izlet.
Pred sončnim vzhodom sem hotel priti do South Rima.
Mislil sem le na to, koliko bi to pomenilo Lulu.
Ja.
Ne bi se smel toliko gnati. Bil sem utrujen.
Kevin Bishop tudi.
Njegov tovornjak sem videl zapeljati na naš pas šele, ko je bilo prepozno.
Daniel, vse tehnike, ki jih uporabljam pri Charlotte,
zdravila, terapija…
Zase sem jih razvil pred tridesetimi leti, ker sem hotel pozabiti.
- In sem. Vse. - Ampak niste. Pravkar ste mi povedali.
Ker smo sčasoma odkrili, da lahko izbiramo…
Da lahko izbiramo, kaj obdržati in kaj opustiti.
Reševalec je napisal…
Hčerko sem držal v naročju, ko je umrla.
Tega se nisem hotel spominjati. In se nisem.
Deluje.
Kje smo?
V Atlanti.
Ne pozabi, Anthony mora danes nositi suknjič.
Mami, ne!
Za prejšnji razredni portret ste bili vsi v suknjiču.
- To je bilo pred petimi leti. - Eleganten si bil.
Slikar je bil sijajen.
- Camille. - Kaj?
Ne sili ga.
- O tem zdaj odločaš ti? - Mislil sem, da on.
Prav.
Kakor hočeš.
Mami je očitno pozabila ključe.
Kaj pa ti tukaj?
- Nichols sem rekel, da nobenih stikov. - Tu menda ni kamer.
- Dovolilnice za Pravno potrebujemo. - Zakaj?
Ni povedala, ampak brez zveze me ne bi poslala sto nivojev više.
Anthony, sprememba načrta. Vzel boš suknjič.
- Pravkar si rekel… - Vzemi ga.
Če ga ne bo nosil nihče drug, ti ga ne bo treba.
Tvoja mama ima naporno službo. To jo bo razveselilo.
Prav?
Tri imam na zalogi.
Oprostite. Šolski suknjič potrebujem.
Prav. Kakšne velikosti?
Ne vem. Približno toliko je visok.
Zamudila bova.
Oprosti. Suknjič lahko nesem jaz.
Pravočasna bova, prav?
- Oprostite. - Ja?
To je za Anthonyja Simsa.
Sodnik je ugotovil, da mu je zjutraj dal napačnega.
Tisti, ki ga ima, bo gotovo v redu.
Njegov stari je. Ne bo mu prav.
Lahko dobim drugega? Sodnik bi ga rad dal v Reciklažo.
Samo hipec.
- Jih imaš? - Ja.
Odlično.
Hvala.
Bodo delovale?
- Ja. - Ja?
Super so.
Si v redu?
Veš, kdaj sem nazadnje v enem dnevu prehodila toliko stopnic? Še nikoli.
- Pa smo. - Takoj.
Helikopterji?
Leteti bomo morali počasi in nizko.
- Kam gremo? - Na mojo posest v bližini.
120 000 hektarjev ima. Tisoč kvadratnih kilometrov.
Včasih je bilo tam 42 kmetij.
42 georgijskih kmetov ste prepričali za prodajo?
Dal sem jim bogastvo,
s katerim bodo preskrbljeni še njihovi prapravnuki.
Moram vprašati, ali tiste govorice držijo.
- Nisem robot. - Ne, tiste druge.
- O samorogu. - Te držijo.
Mama, v zadnjega bova šli.
- Mislila sem, da je šala. - Ne, imamo znanje.
Ustvarili smo svojo tehniko za spreminjanje genov.
Ob njej je CRISPR kot igrača.
Čarali smo z DNK-jem konj, narvalov in nosorogov.
Uspelo bi, vendar sem odnehal.
Ta skrivnost na posesti v Georgii…
Je ideja tvoja ali njegova?
Zamisli so njegove. Jaz samo verjamem in pomagam.
Upam, da boš verjel tudi ti, ko izveš več.
Pojdiva.
Te je prešinilo, da nočeš biti nori znanstvenik?
Govoril sem z desetim najbogatejšim Zemljanom.
Ponudil mi je milijardo dolarjev, če bi lahko mojega samoroga ubil.
Jebeni milijarderji.
Vse uničijo!
Hoj.
- O, si vzel suknjič? - Oči me je prisilil.
- Kako je bilo? - Samo jaz sem ga prinesel. Kaj misliš?
- Oprosti… - Hej.
- Anthony!
Govoril bom z njim.
Po večerji pri nečem potrebujem tvojo pomoč.
V samico moram.
Govoriti moram s sestro, ki je zabodla Emerson.
Za pričo boš.
- Prav. - Dobro.
- Hvala, ker si ga prepričal za suknjič. - Malenkost.
Donny kliče dispečerko.
Povej, Donny.
- Opravili bomo dostavo. - Sprejeto.
Ja. Spet Donny. Z dostavo imam težave.
Kaj je narobe, Donny?
V stanovanje sem videl iti dva velika psa. Res velika.
- Kaj to pomeni? - Pse.
Tako ljudje pravijo nasilnežem Pravne.
- Kaj? - Misli Simsa?
- Njegovo ženo? - Kaj? Ne. Ne.
- Nismo… - Si prepričana, da bo nova priložnost?
Samo…
Nadaljuj.
Sprejeto, Donny. Nadaljuj dostavo.
Kaj je to?
Šefinja hoče, da na vsakem nivoju servisiramo črpalke.
- Kar šest vas mora biti? - Na drugih nivojih? Ne.
Toda v Pravni moramo končati v enem večeru.
Hej.
Ja. Donny, kaj je?
Kdo, klinca, je Donny?
Kdo je to?
Namestnik Calso.
- Na nivoju 17 sem. - Patrick.
Calso, tu namestnica Crane. Nadaljuj.
Namestnica Crane… Ja. Imela sva nekaj težav, ampak otroci so v redu.
Donny? Donny, me slišiš? Tu dispečerka.
Dostava ni več potrebna. Vrni se v bazo.
Sranje.
- Kdo je Donny? - Calso, nehaj.
Utihni. Donny, si slišal?
Me slišiš? Dostava ni več potrebna.
Ustavite!
Prosim, vrnite se v bazo.
- Ustavite! - Ustavite!
Ustavite!
Tukaj Donny.
- Ja, Donny, povej. - Ustavljeno. Vračam se v bazo.
Ja.
Martha, imaš kakšno pijačo?
Dobro robo bom odprla.
Calso. Calso, tukaj Crane. Me slišiš?
Mi poveš, kaj se dogaja?
Prosim. Kaj bo z mano?
Amy, utihni, mater. Prav?
- Camille, kaj počneva tu? - Kaj počneva tu?
Morala sem nekam, kjer naju nihče ne vidi in ne sliši.
Pogovoriti se morava.
- Prav. - Prav.
Robert, prosila sem te, da nehaš. Pa nisi.
- Res ne vem, o čem govoriš. - Izrabil si najinega sina!
Suknjič, s katerim je Anthony prišel domov? Ni njegov.
Ja.
Če bi v vodo nehala izpuščati zdravila pozabe…
Kaj počneš?
- Prosim te le, da nehaš. - Kaj počneš, Rob?
- Povej mi, kaj počneš. - Nehati moraš. Nehaj.
- Ta zdravila… - Povej, kaj počneš!
O tem se ne pogovarjajva pred njo.
Pred Amy? Klinc jo gleda.
- Ne! Prosim! - Ne. Ne!
- Ne, prosim. - Povej mi resnico.
Prosim.
Kot da tega še nisi naredil.
Še kaj hujšega sem.
Sem.
Naj imaš prav ti ali jaz…
Če se me bo najin sin spominjal ali ne…
Zasluži si vsaj enega starša, ki ni nikogar ubil.
Kaj je to?
Daniel ve.
Vrtalnik je.
Zelo velik vrtalnik.
Prevod: Polona Mertelj