- Hvorfor… - Dere skal ut.
Dere må ut ved daggry.
- Hvorfor? - Vi skal til den andre siloen.
Jeg sa til Camille at dere skal hente ungene, men…
Du vil vi skal finne giften.
- Kødder du? - Jeg kan gå alene.
- Vi trenger to stykker. - La meg gjette.
- I tilfelle en av oss dør. - Nettopp.
- Flott. - Jeg forstår ikke.
Du har skreket at du ville ut i tre måneder, men nå vil du ikke?
Jo, jeg vil ut, men jeg bryr meg bare ikke om resten.
Hva om jeg får Lukie trygt til nummer 17? Får jeg gjøre hva jeg vil da?
Hva vil du?
Jeg vil dra hvor som helst bare det ikke er et hull i jorda.
OK. Ja.
Du får Lukas til nr. 17, så gjør du hva du vil. Jeg bryr meg ikke.
Bra. La oss gjøre oss klare.
Hold dem ute av syne.
Få tak i Danny Bly. Han må slå av skjermene i kafeteriaen.
- OK. - Jeg kommer tilbake.
- Hei. - Hei. Hva skjer?
Jeg dro til vannfiltreringen. Det var vakter utenfor.
Det betyr at medisinen er i vannet.
- Hvor lang tid før den virker? - Øyeblikkelig, ifølge Bernard.
Begynn å drikke melk, jus, vin, alt annet enn det som kommer ut av kranen.
Gjør det du må gjøre nå.
Jeg blir fulgt.
Både til fots og med kameraer.
Så…
Vi kan ikke ha mer kontakt.
Robert.
Vær forsiktig.
Hva gjør dere her?
Vi var sammen med Danny da beskjeden kom. Hva skjer?
- Jeg skal ut. - Vi skal ut.
- Ja. Vi skal ut. - Hva? Hvorfor?
Da Juliette var ute, var hun i en annen silo.
De vet det. Nummeret står i hjelmen. Hun var i silo 17.
Silo 17 er så godt som død, foruten noen unger.
- Hun lovte å hente dem. - Ja.
Vil du fremdeles ut?
Ja.
Kanskje du ikke vil lenger, men…
Danny og jeg så vaskevideoen.
- Kanskje det er noe i glasset i hjelmen. - Nei.
- Du sa det var mulig. - Jeg vet ikke hvordan det er der ute.
Jeg kjenner noen som ville likt at du går ut.
Ja.
Møtte dere kona til Kennedy?
Hva ville hun sagt om hun skulle ut?
Hun ville bare snakket sånn om hun hadde fått seg noe å drikke.
Doris sa ikke at hun ville ut.
- Hun var smartere enn som så. - Smartere enn noen.
Hun sa at om hun noen gang drepte noen…
- …antakelig ham. - Antakelig.
Om hun ble tatt…
Ville hun sluppet unna.
Om hun ble sendt ut for å vaske, ville hun sunget på vei ut.
Glad for å være fri, for å være ute.
Selv om det bare var i et jævla minutt.
Ett jævla minutt.
De er klare.
Kom igjen.
Dere hadde til daggry, men dere må gå nå. Fort.
Den er av.
Vi holder radioen på hele tiden.
Du vil høre meg gjennom hjelmen, og jeg hører deg, men snakk i koder.
- Vil du høre meg? - Jeg håper ikke det.
- Hva? - Hvem er jeg?
Du er sentralen. Jeg er betjent Turley. Hun er Crane.
Det husker jeg ikke.
- Får jeg være noe annet enn Calso? - Rolig. Vi har ikke tid til dette.
Walk vil bare snakke med Lukas. Du skal få ham til nr. 17. Det er alt.
Det går bra.
Sentralen til betjent Turley. Hører du?
Vel…
Situasjonen er…
Den er mye større enn forventet.
Det er ingenting.
Ingenting.
Ingenting!
Hei!
Hva faen er det?
Betjent Turley her.
Vi er på neste nivå.
Sentralen.
Vi ser… skadene.
Det er verre enn vi trodde.
Men vi skal undersøke nærmere.
Mottatt.
- Hører du det? - Hva?
Hører du det?
Sentralen, vi hører en summelyd.
Hører dere det?
Faen. Løp!
Betjent Turley, dette er sentralen. Gi beskjed om du hører meg.
Betjent Calso, gi beskjed om du hører meg.
- Hva skjedde? - Det hørtes ut som våpen.
- Har de våpen der ute? - Nei. Prøv dem igjen.
Det er ingen forstyrrelser på linjen.
OK…
Danny, kan du få skjermene på igjen?
Hva om du går ned i verkstedet? Så møter jeg deg der om jeg kan.
- Hvor skal du gå? - Løper jeg, arresterer hun meg.
Så… Når hun kommer, Sandy, får du si at jeg har gått hjem igjen.
Er kombinasjonen som før?
Kyle og Kennedy er nøytralisert.
Hva skjedde?
Du så Nichols' vaskevideo.
- Hva så du? - Lik.
- Som om det var en hel silo. - Og hva antyder det?
De klarte å stoppe sikringen.
- Iallfall i en periode. - Og det er poenget her.
Det er viktig å vite for siloens skyld
at sikringen ikke kan unngås.
La det du så på videoen være en bekreftelse på det.
Men det…
Det er det du tror Nichols vil gjøre? Slå av sikringen?
Snakk med henne.
- Finn ut om frykten er berettiget. - Og om den er det?
De skulle gå ut ved daggry.
Ja, men Kennedy var urolig, så jeg ville få ham ut.
Jeg beklager å måtte fortelle dette, men de kom seg aldri til silo 17.
Var det en annen grunn til at du ville ha folk fra vår silo til 17?
Nei.
Ungene reddet livet mitt. Jeg ville ta dem med hit.
- Ikke noe viktigere? - Nei.
Hva kan være mer viktig enn å redde barns liv, Camille?
Vet du hva som skjedde i nr. 17?
Nei. Gjør du?
Aner ikke. Derfor spør jeg.
Hva faen skjedde der ute?
- Med Lukas og Kennedy. - Problemer med drakten, tror jeg.
- Problemer med drakten? - Ja. Sånt skjer når man skynder seg.
Ja.
Vi burde hatt tid til å gjøre draktene skuddsikre.
BASERT PÅ BOKSERIEN SILO AV HUGH HOWEY
- Charlotte? Hva skjer? Hva gjør du her? - Hei.
- Det kan hun ikke si. - Jeg spurte ikke deg.
Nei.
Går det bra?
Ja, det går bra.
- Vet du hvem jeg er? - Selvfølgelig, Daniel.
Men jeg kan ikke si mer før du gjør som Anna sier.
- Kan dere begge følge meg? - Etter turen vi har hatt,
- blir vi ikke med noen. - Hva er der inne?
Advokater. Mange advokater med konfidensialitetsavtaler.
Når dere har signert, setter vi oss på flyet. I morgen vil dere vite alt.
Men dere kan ikke fortelle det til noen. Ikke før vi sier ifra.
Hva?
Skal du saksøke meg? Jeg har 700 dollar på kontoen.
Gitmo. Halvparten av advokatene jobber for staten.
Det betyr at de kan sende dere til Guantánamo.
Jeg tuller ikke. Jeg har vært der.
Det er ganske fint. Jeg vil kjøpe den.
Øya. Hele øya, ikke bare basen.
Så…
- Jeg er Per Stensen. - Vi vet hvem du er.
Ja, jeg er bare høflig. Markedsavdelingen sier jeg må være det.
Er du journalisten? Jeg hører du har mange spørsmål, men jeg vil stille ett.
Hva foretrekker du?
Ikke å signere og kjøre herfra i en skramlekasse uten å vite noe,
eller signere et par ganger og få vite verdens viktigste hemmelighet?
Jeg kaster inn 100 000 dollar, om det kan ha en innvirkning.
Selvfølgelig. 100 000 dollar. Verdens rikeste mann
vil gi oss verdens største hemmelighet for 100 000 dollar.
Greit. En million hver.
- Du kan ikke bare kjøpe alle. - Hva i helvete er det som skjer her?
Jeg vil bare vite hva som har skjedd med søsteren min.
Har du signert?
Ja, for jeg vil også vite hva som skjedde med meg.
Ja.
Vi har et ja fra kongressmedlemmet. Hva med deg, journalist?
Hvor lenge er det til jeg kan skrive om det?
Ikke mer enn fem år. Vi håper på mindre.
Og jeg var ikke bare dramatisk tidligere. Det handler virkelig om å redde verden.
Greit. La oss redde verden.
Ed Harwood.
- Hva skjer? - Vi må snakke med deg alene.
Vi tror Orla Kent ble drept og flyttet.
Vi vet ikke hvordan liket endte opp her.
Det høres ut som om kameraene ikke ble slått av allikevel.
Ellers kunne du jo tro at hun hadde gått opp trappen.
Vet du hvordan…
Hvordan man flytter et lik uten at kameraene ser det? Nei.
Om ikke…
Ja, det var en fyr på midten. Han lagde underholdning for småttingene.
Han fikk noe til å forsvinne, og puff, så var det der igjen.
Kalte det for magi.
Kanskje det var det som skjedde. Magi.
Vi kaster bort tiden. Vil du gå hjem…
Du forstår visst ikke, sheriff.
Her i gruvene har vi kanskje seks karer, to kvinner,
som er så kriminelle at dette er det eneste stedet for dem.
Det er for det meste folk som gjorde noe dumt.
De sendes hit og blir knust av stein.
Eller de blir forgiftet av skadedyrkontrollen.
Fyren som drev med magi, som fikk et egg til å forsvinne foran barnas øyne,
fikk beskjed om at magi var et teoretisk minne.
Et teoretisk faens minne.
Så de sendte ham hit. Ikke fordi han gjorde noe, men fordi han hadde en idé.
Det som skjer i tunnelene… Det ville være mer humant å henge folk som ham.
Men nei, de sender dem hit.
Hver og en av dem blir sendt hit av vennene dine i juridisk.
Så…
- Du respekterer meg ikke som sheriff. - Nei, ikke faen.
Respekterer du Juliette?
Hun kom fra mekanisk og hadde møkk under neglene,
men som sheriff? Nei.
- Holston? - Holston? Jeg respekterte ham.
Hvis han tok noen i å gjøre noe dumt, lot han dem være.
Han tok hensyn til folks familie, hva gruvejobben ville gjøre med dem.
Bra.
Det er bra du respekterte ham, for han mente du var en ussel tyv.
Han startet syv forskjellige granskninger av deg.
Men tok han meg?
Ikke så ussel allikevel, kanskje?
Jeg så deg krangle med Orla Kent dagen før hun ble funnet i gruvene. Datteren din…
Datteren min skulle bli den neste lederen da Orla Kent tok jobben hennes.
Så jeg var opprørt. Glenda hadde en mulighet til å slippe unna dette.
Men fordi mange i dette jævla stedet antar ting etter hvor man kommer fra,
eller hvem de er sammen med,
ble den sjansen tatt fra henne og gitt til den skjønne Miss Kent.
Jeg sa mitt. Det var alt.
Om du ikke har flere bevis i mappen din,
så må jeg vennligst be deg om å dra til helvete.
Du er her. Se her.
Vi har mye krutt igjen fra opprøret.
Vi sender et team inn til juridisk på kvelden iført uniformer.
Vi fester eksplosiver for å sprenge veggen og rørene bak den, inkludert den med gift.
Så slippes all giften ut og vi har bare noen minutter igjen?
Vi kan ha vaskedrakter under uniformen. Vi vil se ut som arbeidere.
- Vi har seks drakter igjen. - Jeg kan klare det.
- Hva med hjelmer? - Jeg fikser det.
Hvordan får vi seks personer med hjelmer og bomber inn i juridisk?
Uniformene vil ikke være nok.
- Får Sims oss inn? - Og gassen?
- Den kan være luktfri. Usynlig. - De nye draktene vil gi dem en time.
Mange kan dø på en time. Har du tenkt over det? Hvor mange?
Kommer an på hvor lang tid det tar å stenge røret.
Hvor mange mennesker som er over og under.
Det bor folk der. De vil være hjemme i senga da.
Gi oss et anslag.
- Alt fra hundre til… - Kan være tusen.
Tusen mennesker. Nei.
Bedre enn 10 000.
Kanskje vi skal drikke vannet og glemme det hele.
- Skal vi stemme? - Nei.
Folkene i siloen stemte for å gjøre Juliette til borgermester.
Jeg må tenke. Kan dere komme med en plan som ikke dreper tusenvis?
Går det bra?
Det er noe jeg må gjøre.
Vi begynte med de siste minnene fra Marinen, fra oppdraget.
Jeg trodde han ville utelate Iran.
Han sa det ville være bra å huske fram til jeg var i flyet…
Vi beholder resten i et hvelv, så… Jeg vet at jeg fløy, at det gikk dårlig.
Jeg kjenner fakta, men det er som det skjedde med noen andre.
- Går det bra? - Jeg har det bedre nå.
- Victor har hjulpet meg å huske. - Men også å glemme.
Jeg vil legge meg.
Greit.
Jeg ba deg flytte deg. Jeg trenger setet.
OK.
- Hvordan går det med henne? - Hun var slem, så…
- Bedre, altså? - Kanskje.
- Visste det var en dårlig dag. - Hvordan døde faren min?
- Og god dag til deg også. - Hvordan døde han?
- Var du ikke i gruvene? - Harwood sa en tunnel kollapset.
- Da var det det som skjedde. - Nei. Han nølte. Det er noe mer.
Vær så snill.
- Ble han drept? - Nei.
Han er ikke død.
Noen døde i gruvene, men det var ikke faren din.
Det jeg har hørt er at faren din designet noe for Harwood.
Den neste personen som døde i gruvene døde ikke offisielt.
- Faren din tok hans plass. - Hva het han som døde?
Begynner du å snoke i Harwoods bedrifter, vil du ende opp i et dypt hull.
Hva heter han?
Du ville treffe meg.
Vet du hvor Mission-dagboken er?
Som du ser, er jeg ikke lenger en trussel.
Gammel vane, vet du.
Om du vet hvor den er og hvem som har den, ta dem med hit.
Vær så snill.
Får du ikke sove?
Daniel og jeg sov i bilen da du kjørte den.
Det var ikke jeg som kjørte, og jeg vet du ikke sov.
Ble den avlyttet?
Ja vel.
Jeg visste ikke hva som hadde skjedd med artikkelen din.
- Bra jobbet. - Ikke si det til noen.
Konfidensialitetsavtalene dekker alt og alle involverte.
Hva er din historie?
- Vil du skrive et portrett? - Jeg synes bare at alle er interessante.
Jeg jobbet med militær etterretning i 20 år.
Sa opp og startet mitt eget selskap, som gjorde det bra.
Til det ikke gjorde det. Det var min skyld.
Visse karakterbrister jeg ikke tok tak i.
Det var da jeg møtte senatoren. Hennes første valgkampanje.
Jeg var sjåfør.
Og nå er du hennes lojale… hva for noe?
Jeg har ingen tittel. Jeg sørger for at senatoren og datteren har det bra.
Hva betyr det?
Mye.
Hva gjør du her?
- Går det bra? - Jeg er her fordi vi har besøk.
Hun har opplevd noe lignende som det du har.
Hva mener du? Har Camille dopet henne?
Ikke Camille. Robert og jeg…
Vi fjernet medisinen så hun kunne hjelpe pleieren å bytte medisinen din.
For hun er den eneste…
…som virkelig forstår hva du har opplevd.
Og jeg tror hun har et unikt perspektiv på framtiden vi står overfor.
Juliette Nichols.
Gloria Hildebrandt.
Det er greit om du ikke husker meg. Jeg ble dopet så lenge.
Jeg visste ikke om jeg ville huske noen.
Jeg inviterte henne hit fordi vi må snakke om hukommelse.
Og det hun har i hånden sin.
Da jeg var IT-sjef…
lette Robert og jeg etter minner som visstnok skulle være hellige
for en hemmelig gruppe med borgere som kalte seg for flammepasserne.
Georges mor var en av oss.
Folk som søkte kunnskap om tiden før og ble sett på som en trussel.
Noen som tente et håp om en framtid i en levelig verden utenfor.
Vi ønsket å vite sannheten, som deg.
De to tingene vi ønsket mest var dokumenter fra livet på et tidspunkt.
En spiralblokk
som tidligere IT-sjefer hadde lett etter i 300 år.
Den ble aldri funnet. Den andre var min besettelse.
- Mission-dagboken. - Hva?
Han het Mission. Han var portør. Levde for 140 år siden.
Under det store opprøret transporterte han sprengstoff for å sprenge trappen.
Vennene dine var ikke de første.
Kan du lese fra slutten, Mrs. Hildebrandt?
"Jeg har et merke på halsen og et arr på magen,
og jeg vet ikke hvor de kom fra.
Det føles som om jeg visste det, kanskje til og med i går,
men nå husker jeg ikke helt i går.
Jeg er redd. Vi har glemt så veldig mye.
Legene sier det er et virus, at det vil gå over, men det gjør det ikke.
Minner forsvinner.
Alt jeg fremdeles husker har blitt tåkete, som i en drøm.
Hva skulle jeg gjort uten Allie? Vi har iallfall hverandre.
Men jeg hører at folk som bor alene har sluttet å spise.
Så mange har hoppet over gelenderet at de nå har festet nett.
Om jeg noen gang glemmer Allie, så håper jeg at jeg også kan hoppe."
Det var det siste han skrev.
Jeg skjønner hva du gjør. Ja, det er jævlig trist, men jeg sa
at jeg ikke vil drepe tusen mennesker.
Salvador Quinn, som var IT-sjef den gangen,
valgte å dope ned siloen for å stoppe en sikring.
Han slettet folks minner uten å mukke, men benektet aldri at det hadde sin pris.
Quinn beregnet at redselen og forvirringen fra hukommelsesmedisinen
resulterte i at 2000 døde.
Om du ikke gjør noe, så vil det være prisen.
Jeg vet du ikke vil være den som tar avgjørelsen.
- Det vet jeg. - Ja?
Men ansvaret ligger hos deg.
- Går det bra? - Ja.
Du virker litt rastløs.
- Kanskje du ikke liker å fly. - Jeg gjør ikke det.
Om jeg ikke flyr selv.
- Kontrollfrik? - Nei da.
Jeg liker at ting gjøres riktig.
- Hva med deg? Du sover ikke. - Nei…
- Vi har en stor dag i morgen. - Hva vil vi se?
Ikke se en tryllekunstner. Du liker visst ikke det teatralske.
Bare trekk ut kaninen.
Vil du ha noe?
- Nei. - OK.
Men du kan massere føttene mine.
- Beklager det tidligere. - Ja.
Jeg trodde du var Charlottes lege. Nå får jeg vite at du har del i dette.
Jeg er Charlottes lege. Og jeg vil trenge din hjelp
- for at hun skal få tilbake hukommelsen. - Hva om hun bare husker to uker tilbake?
- Vi klarer det. - Du sa det ikke var noen garanti.
Ja, men to ting kan være sanne samtidig.
Hun gjør store framskritt.
Da jeg bodde i Los Angeles,
snakket datteren min Lulu kun om Grand Canyon.
Hun maste i en måned om at vi måtte dra dit.
Til slutt ga vi opp. En fredag etter jobben dro vi på biltur.
Jeg ville komme fram til South Rim før solen sto opp.
Jeg tenkte på hvor glad Lulu ville bli for å se det. Ja.
Jeg burde ikke presset på. Jeg var sliten.
Det var også Kevin Bishop.
Jeg så ikke at lastebilen hans kom i feil kjøreretning før det var for sent.
Alle teknikkene jeg bruker på Charlotte, medisinen, terapien,
er noe jeg utviklet for 30 år siden fordi jeg ønsket å glemme.
- Og det gjorde jeg. - Ja, men du fortalte det jo til meg.
Fordi vi med tiden har oppdaget at man kan velge
hva man vil beholde og hva man vil glemme.
Ifølge skaderapporten…
…holdt jeg datteren min da hun døde.
Jeg ville ikke huske det, og det har jeg ikke. Det fungerer.
Hvor er vi?
Atlanta.
- Husk at Anthony må ha en jakke i dag. - Nei!
På forrige klassebilde hadde alle jakker.
- For fem år siden. - Du var så fin. Kunstneren var flink.
- Camille. - Hva?
Ikke tving ham.
- Er det din avgjørelse? - Er den ikke hans?
Greit.
Glem det.
Mamma må ha glemt nøklene.
Hva faen gjør du her?
- Ikke mer kontakt, sa jeg. - Nichols sa det ikke er kameraer her.
- Vi må ha adgangspass til juridisk. - Hvorfor?
Vet ikke. Hun ville ikke sendt meg opp 100 etasjer om det ikke var viktig.
Ny plan, Anthony.
Du må ta med deg jakken.
- Men du sa… - Ta den.
Om ingen andre har jakke, trenger du ikke ha den på.
Mamma har det vanskelig på jobben, og dette vil gjøre henne glad.
OK?
- Jeg har tre. - Unnskyld. Jeg trenger en skolejakke.
- OK. Hvilken størrelse? - Jeg vet ikke. Han er omtrent så stor.
- Vi kommer for sent. - Beklager. Jeg kan bære jakken om du vil.
Vi rekker det.
- Unnskyld? - Ja?
Til Anthony Sims.
- Dommeren ga ham feil jakke i morges. - Det holder sikkert med den Anthony har.
Det er den gamle. Den passer ikke.
Får jeg den andre? Dommeren vil sende den til gjenbruk.
Et øyeblikk.
- Fikk du dem? - Her.
Takk.
- Vil de funke? - Ja. De er perfekte.
- Går det bra? - Det var mange etasjer på en dag.
Jeg har aldri klatret så mange.
- Sånn. OK. - OK.
- Helikopter? - Vi må fly sakte og lavt.
- Hvor skal vi? - Til en av mine eiendommer.
Den er på 120 000 hektar. Det er 1200 kvadratkilometer.
En gang var det 42 individuelle gårder.
Fikk du 42 gårdbrukere til å selge deg jorda si?
Jeg ga dem en stor nok formue så de kan ta seg av sine barnebarns barnebarn.
Jeg må bare spørre. Du vet det ryktet som går?
- Jeg er ingen robot. - Nei, det andre.
- Enhjørningen. - Det er sant.
Mamma? Vi tar det bakerste.
- Trodde det var en vits. - Nei, vi har kunnskapen.
Vi skapte vår egen genteknologi. Får CRISPR til å se ut som Fisher-Price.
Vi tryllet litt med DNA fra hest, narhval og neshorn.
Det ville funket, men jeg stoppet det.
Dette mystiske her i Georgia, hvor mye er din idé, og hvor mye er hans?
Han er hjernen bak det. Jeg gjør bare det jeg kan for å hjelpe.
Jeg håper at når du får vite mer, så blir du like troende som jeg er.
Kom.
Ville du plutselig ikke være en gal vitenskapsmann?
Jeg snakket med verdens tiende rikeste mann.
Han tilbød meg en milliard dollar om han fikk jakte på og drepe enhjørningen.
Jævla milliardærer. De ødelegger alt!
- Hei. Tok du med deg jakken? - Pappa tvang meg.
- Hvordan gikk det? - Jeg var den eneste som tok med jakke.
- Hva tror du? - Unnskyld… Anthony!
Jeg skal gå.
Jeg trenger hjelp til noe etter middagen. Jeg må til juridisks isolasjon.
Pleieren som stakk en nål i Emerson er der. Jeg vil ha deg som vitne.
- Greit. - OK.
- Takk for at du ga ham jakken. - Ikke noe problem.
Donny til sentralen.
- Ja, Donny. - Vi skal levere varen.
Mottatt.
Ja. Det er Donny igjen. Vi har problemer med leveransen.
- Hva er problemet? - To store hunder gikk inn.
Veldig store.
- Hva betyr det? - Hunder.
Det kaller man bøllene fra juridisk. Mener han Sims?
- Kona? - Hva? Nei, nei.
- Nei. - Sikker på at du får en sjanse igjen?
Bare…
Gå.
Mottatt, Donny. Fortsett med leveransen.
Hva er det?
Vi skal ta service på alle pumpene på alle nivåer.
- Og da må man være seks? - Ikke på andre nivåer.
Men vi må gjøre det på én natt i juridisk.
Hei.
- Hei. - Hva er det, Donny?
Hvem faen er Donny?
Hvem er det?
Betjent Calso.
- Jeg er på nivå 17. - Patrick.
Calso, dette er betjent Crane. Fortsett.
Betjent Crane, ja.
Vi hadde en liten situasjon her, men ungene har det bra.
Donny? Hører du meg? Det er sentralen.
Leveransen er ikke lenger nødvendig. Returner til basen.
Pokker!
- Hvem er Donny? - Av linjen, Calso.
Er det mottatt, Donny?
Leveransen er ikke lenger nødvendig…
Stopp! Stopp!
Returner til basen.
- Stopp! - Stopp!
Det er Donny.
- Vær så god, Donny. - Avlyser. Returnerer til basen.
Ja.
Har du noe å drikke, Martha?
Jeg henter godsakene.
Calso, dette er Crane. Hører du meg?
Hva er det som skjer? Vær så snill. Hva skjer?
Du må holde kjeft, Amy. OK?
- Hva gjør vi her? - Hva gjør vi her?
Jeg trengte et sted vi ikke ville bli sett eller hørt. Vi må snakke sammen.
- OK. - OK.
Jeg ba deg om å slutte, Robert, men det gjorde du ikke.
- Jeg vet ikke hva du snakker om. - Du brukte sønnen vår!
Jakken Anthony kom hjem med er ikke hans.
Ja.
Om du kan slutte å ha hukommelsesmedisinen i vannet…
Hva gjør du?
- Det er alt jeg ber om. - Hva gjør du?
- Fortell hva du gjør. - Du må slutte.
Si hva du gjør!
Kan vi diskutere det et annet sted uten henne?
Amy? Til helvete med Amy.
- Nei, nei! - Nei!
- Nei! Vær så snill! - Si sannheten.
Du har gjort det samme.
Jeg har gjort verre.
Det har jeg.
Om du har rett, eller om jeg har rett…
Om sønnen vår husker meg eller ikke…
Han fortjener å ha minst en forelder som ikke har drept noen.
Hva er det?
Daniel vet det.
En boremaskin.
En stor boremaskin.
Tekst: Tina Shortland