Jøss. Hva er det?
En australsk vannagam. De kan bli 1,2 meter lange.
Du kan ta på henne. Hun heter Juliet.
-Har hun noen gang bitt deg? -Bare Romeo.
Han kan være en plage, slik kjærester er.
Vær så snill. Får vi bli med?
Sju er for ungt til å delta i en demonstrasjon mot kjernekraft.
-Beklager. Slapp du ut valpene? -Har dere mark? Til agamene våre.
-De heter Rocky og Mr. T. -Hva liker de?
Tørket eller levende? Vi har begge deler.
Jeg tenker på mennene som hugger ned skogen.
-Vet du ikke hva de gjør? -Hvem har sagt det?
Jodie. Vet du hvor mange mennesker det er på planeten?
-Ja. Nei. -4,4 milliarder.
-Rainin' Cats and Dogs. -Det er for mange.
Ja, det har vi. Åpent til fem. Ok.
-Se, mamma. Han har tisset. -Å, kjære.
Jodie, kan du hjelpe Mrs. Martinez? Og kan du mate fuglene etterpå?
Kjære, la valpene være i burene, ok?
Hjelp! Jules!
-Hva gjør du? -Et av barna åpnet buret.
Pokkers Bertie kom seg ut igjen. Jeg når ham ikke. Han er helt innerst.
Du skylder meg en tjeneste.
-Han er helt innerst. -Ja, jeg ser ham.
-Jeg har ham. -Kom hit.
-Han er bare en rotte. Søt også. -Sett ham i buret.
En dag finner du pytonslangene, og da går det galt.
Hvor er hun? Vi må finne en ny barnevakt.
Ja, som om vi har råd til det. Så du brevet fra banken?
-Ikke overtrukket igjen? -Jeg drar dit. Vi finner ut av det.
-Mamma! Jeg tror Reggie spiser broren sin! -Din tur. Jeg tok valpen.
-Jeg tok rotten. -Det gjorde du ikke!
Å, Reggie. Slemme axolotl.
-Æsj. -Hvor er øglens armer og bein?
-Sikkert inni Reggie, kjære. -Det er ekkelt.
Han er ikke en øgle, men et amfibium, som en av de eldste dinosaurene.
Hvorfor gjorde han det?
Sult, for å markere revir, eller endringer i vannet.
De kan være følsomme fordi de puster gjennom huden. Se.
Så slimete.
Tok vi ham ut, ville han bli en salamander og jakte på land.
-Hva ville han jakte på? -Alt som rører seg.
Ok... Filteret er tett igjen.
Vi hører om pappa kan fikse det. Blir du med? Ok.
Takk skal du ha.
-Vi har stengt nå. -Jeg ser etter Ben Adams.
-Det er meg. Hva gjelder det? -Jeg heter Tilbury.
-Jeg vil snakke med deg om moren din. -Bens mor døde for noen måneder siden.
Jeg vet det. Jeg beklager.
Partneren min var advokaten hennes før han fikk slag.
Jeg har gått gjennom mappene hans.
Hvis det ikke passer nå, kan jeg komme senere.
Nei. Unnskyld. Dette er kona mi, Jules.
Hei. Vil du komme inn og sette deg?
Gjerne.
Beklager rotet. Vi bor i leiligheten ovenpå.
Ben pusser opp kjøkkenet der.
U.C. Davis. Det skal være bra.
Ja. Siste året på veterinærskolen. Det er litt stressende,-
-men vi håper å åpne en klinikk som en del av butikken.
-Du nevnte noe om mammas mapper. -Ja. Jeg kjente ikke moren din.
Alt i mappen hennes ser ut til å være i orden.
Men jeg fant et gammelt skjøte i en eske.
Det var feilarkivert. Det er en eiendom på Oregon-kysten.
Moren min eide ingen eiendommer, iallfall ikke der oppe.
Den er fra 1935. Den står i din fars navn. Han kjøpte mark langs Oregon-kysten-
-i slutten av Den store depresjonen. Et lite sted som heter Hobbit's Bay.
Aldri hørt om det.
-Hvordan kunne man overse det så lenge? -Det var før vårt byrås tid, og...
Vi hadde ingen informasjon om at moren din eide den.
Den skulle ha gått i arv til henne. Det ble nok glemt etter din fars død.
Er det ikke litt rart? Folk pleier ikke å glemme stedene de eier.
Noen familier har hemmeligheter.
Du aner ikke hva folk finner ut når en nærstående går bort.
Hun har aldri nevnt dette.
-Får jeg beholde dette? -Ja.
-Takk for at du kom. -Det er ikke meningen å snoke.
Men jeg fant én ting til.
Vet du hva som skjedde med faren din?
Han og søsteren min døde i en bilulykke før jeg ble født. Hvordan det?
Ifølge dette badet de i Hobbit's Bay da de forsvant.
Moren min snakket sjelden om dem. Hun ville ikke det.
Hvorfor ville hun si at det var en bilulykke?
Bens mor var på pleiehjem mesteparten av barndommen hans.
-Hun var ikke til stede. -Det var leit.
Jeg tenkte bare du burde vite det.
Du kan gjøre hva du vil med eiendommen. Jeg har en lokal mekler som kan gi råd.
Hva vil du gjøre?
-Hvor langt er det dit? -En lang kjøretur.
Halvveis opp Oregon-kysten, like nord for Florence.
Jeg kan be noen sende deg veianvisningene.
-Er du sikker på at det er her? -Nei, men...
FARE, LIGG UNNA!
-Er vi fremme? -Nei, kjære.
-Er du sikker på at dette er trygt? -Det finner vi snart ut. Hold dere fast.
-Hva nå? -Jeg tar en titt.
Det er noe her.
Archie. Archie! Kom hit!
Jøss! Det er et palass. Alle drømmene mine har gått i oppfyllelse.
Tror du det har strøm?
Så klart. Hvordan skal man ellers varme opp boblebadet?
Trekk dere unna. Dette er en "pappajobb".
VELKOMMEN
Med litt mer luft og lys har dette stedet potensial.
Ikke så fort.
Hva er det her inne?
-Kan vi gå opp? -Ja.
Kom, Archie. Bli med meg.
Vær forsiktig. Gulvbordene kan være råtne.
Ok.
Jøss.
Hjelper du meg med dette? Nei, forresten. Jeg fikser det.
Ben! Fort, kom hit!
Hva er det? Går det bra?
Se på dette!
Det er fantastisk.
-Jeg sa jo at alt ville ordne seg. -Jeg elsker deg.
Hva er det? Det ser ekkelt ut.
En vanntank.
Slike gamle steder samlet regnvann eller vann fra en underjordisk kilde.
-Du går ikke ned dit. -Det er bare en vanntank.
Ben! Kom hit.
Ben! Ben!
-Hva ser du? -Ikke mye.
-Hva er det? -En gammel lykt jeg fant.
-Kan jeg gå ned? -Ikke gå nær den. Forstått?
-Lover du? -Jeg lover.
Flink jente. Gå og hjelp mamma.
Kjære? Hvor vil du ha veskene? Jeg har puter og tepper også.
Her oppe. Jeg tror dette var dine foreldres gamle rom.
Hva er dette?
Det må være bestemors.
-Er det hun? Hun var vakker. -Ja, det var hun.
Og den lille jenta må være din tante Rosie.
Vinduene sitter fast. De åpner seg ikke.
Ja, noen har spikret dem igjen. Sikkert for å forhindre innbrudd.
Sugar og Meg-Meg lurer på hvor deres rom er.
Jeg så et spesielt rom nedenunder. Skal vi se på det?
Ok, kom igjen. Hopp på.
Vi går ned! Hypp!
Hjelp!
-Alt har bare blitt forlatt. -Så bra.
Hold denne.
Se hva jeg fant.
Tror du at det er her?
Jeg vet ikke, kanskje. Se på dette.
Mange avisutklipp om området.
-Hva betyr de? -Jeg vet ikke.
Det er mange flere, og alle er like.
Her er et forsikringskrav for et skip som gikk på grunn på 1900-tallet.
Noen i besetningen gikk i land og ble aldri sett igjen.
Se på dette. Jeg fant det på rommet til moren din.
Rapporter om faren og søsteren din. Tilbury hadde rett.
Ifølge dette druknet de her, men likene ble aldri funnet.
MISTANKE OM NOE KRIMINELT
-Mistenkte de henne? -Det gir ingen mening.
Jeg mener... Hun var hemmelighetsfull og litt gal, ja. Men...
Du skulle sett ansiktet ditt.
Du tror at moren min er psykopat.
-Kanskje det går i familien. -Hold opp.
-Hva var den lyden? -Ingenting, kjære.
Det er bare vinden.
Kom, det er leggetid.
-God natt, pappa. -God natt, engelen min. Sov godt.
Kom nå.
Ok, la oss se.
-Hvem er det? -Det er deg.
Dette er pappa. Dette er bestemor.
-Jeg savner henne. -Jeg vet det, kjære. Det gjør vi også.
-Men hun er på et bedre sted nå. -Kan du lese "Det suser i sivet"?
Bare i noen minutter. Hvem er favoritten din denne uken?
Grevlingen. Han er så gretten.
Nei, forresten. Jeg liker Padden. Han er morsomst.
"Som sommerstormer kom tårene hans."
"Rotten strakk ut en liten, brun pote og tok et fast grep om Paddens nakke."
Hun sover. Hva ser du på?
Jeg fant den nedenunder. Din mors dagbok.
Ja, det er hennes håndskrift.
Hun skrev til meg fra sykehuset da jeg var barn.
-Giftet hun seg ikke på nytt? -Nei, hun traff aldri noen.
Hun sa at da pappa og Rosie døde, var det skjebnen.
At man skal takke Gud for det man har.
Jeg syns du gjør en mye bedre jobb.
Det er rart når foreldrene dine dør. Man begynner å tenke annerledes på dem.
På hvordan de var mot deg,-
-beslutningene de tok, og hvordan du er mot ditt eget barn.
At du aldri skal gjøre det de gjorde.
Hva vil du gjøre med dette stedet?
Vi kunne virkelig trenge pengene.
Og det er faen meg skummelt. Det er det.
Ja, det er det.
Hvis dette stedet var spesielt for dem, hvorfor fortalte hun ikke meg om det?
Jeg trodde du aldri ville spørre. La oss finne det ut.
"27. april 1946."
"Vi har flyttet inn, og jeg er mitt nye jeg igjen, uten min mørke sorg."
Det er bare starten på vårt nye liv her med Rosie og barnet som vokser inni meg.
Alec vil at vi skal ha det bra her,-
-så han har ansatt noen til å bygge en vanntank.
Denne uken har de boret over 30 meter ned til den dype kilden-
-som har vann som er mer forfriskende enn noe jeg har drukket før.
Det kom en pakke i dag, helt anonymt.
Den inneholdt avisutklipp om bukta vår.
Alec ba meg kaste dem,-
-men noen vil ikke ha oss her og prøver å skremme oss.
Alec var oppe hele natten med stormen igjen.
Da den la seg, gikk Rosie og jeg en morgentur langs stranden.
Han var ikke der for morgensvømmeturen sin.
Da vi kom tilbake, kunne jeg ikke finne ham.
Han har vært borte i tre dager. Jeg kontaktet politiet her,-
-men de forsikrer meg om at han kommer tilbake.
Rosie savner faren sin fryktelig mye, og jeg er bekymret for sikkerheten hans.
"5. mai 1946."
Det var den siste innføringen. Resten er borte.
Rosie forsvant natten til 10. mai. Hva skjedde på de fem dagene?
-Vil du ikke vite hva som skjedde? -Det er sprøtt. Typisk henne.
Hun fortalte meg aldri sannheten.
Aldri om det jeg ville vite. Nå må jeg akseptere det.
Jeg vet ikke hvorfor hun var sånn, eller hva som skjedde.
Hun er borte nå, og jeg får aldri vite det.
-Er du ikke det minste nysgjerrig? -Spiller det noen rolle?
Hun gjorde det hun gjorde.
-Mamma. -Hva? Kjære?
Noe prøver å komme seg inn.
Bli her, ok?
Ben! Opp med deg!
-Hva er det? -Jeg vet ikke, jeg er fortsatt i trappen.
Gå og legg deg.
Faen! Ikke gjør det! Jeg får hjerteinfarkt!
Terrassedøren lukkes ikke ordentlig.
-Hva gjør du? -Ingenting. Jeg trodde jeg hørte noe.
Vi går og legger oss.
Ikke gjør sånt! Du skremte vettet av meg.
Det er ikke morsomt.
Archie!
Er du våken? Jeg ville ikke vekke deg. Tenkte du trengte litt søvn.
-Kjøleskapet er i gang. Sulten? -Nei.
Tenk at jeg sov så lenge. Hva er dette?
Bare søppel. Gammelt verktøy, mye gjødsel. Hold Reia unna. Det er ammoniumnitrat.
De lagde bomber av det under krigen. Det er lunter her også.
Jeg fant bensin, men vi trenger mer. Jeg drar til bensinstasjonen i morgen.
-Hva er det? -Føles ikke dette stedet ubehagelig?
Den første natten på et nytt sted er alltid litt rar.
Kanskje fordi jeg våknet med Meg-Meg stirrende på meg-
-med sitt skumle øye og en enhjørning i nesa.
Kan vi ikke ringe noen som kan fikse det?
Det er kanskje bare en lukket ventil. Det er ganske fint her nede.
-Er du sikker? -Det kan ikke være så vanskelig.
Ønsk meg lykke til.
Den ser ut til å strekke seg langt under hytta.
Om det er monstre eller psykopater der, ikke slipp dem ut. Ok?
Ingen fare. Forbaskede greier.
Hva ser du?
Det er et rør som kommer inn fra klippen bak-
-og et som går til pumpen. Jeg skal se om jeg kan åpne det.
Faen.
Det funker! Vi har vann!
Faen.
-Hvordan gikk det? Har du skadet deg? -Det er bare en skramme.
Jeg fant en tunnel og en slags hule bak tankens vegg.
Den virker dyp. Det må være der vannet kommer fra.
Flott. Pumpen funker.
-Rent kildevann. -Skal vi selge det på flaske?
-Det kan bli vår nye greie. -Jeg tror ikke vi stenger butikken ennå.
Se hva mer jeg fant.
-Hvor fant du dette? -I gjørmen i tanken.
-Hva tror du det er? -Ikke en fisk iallfall.
Det er en slags amfibisk larve.
Ikke helt utviklet. Der er gjellene...
Ser du beinsporene? De blir til bein når de flytter på land.
-Se så slimete den er. -Ja.
Jøss.
Fy søren!
-Hva er det? -Den er fast.
Der burde øynene sitte. Kanskje den lever under jorden.
Da trenger den ikke øyne, slik som Apoda-amfibier.
-Hva betyr Apoda? -"De blinde" på latin.
Du er djevelsk sexy når du snakker latin, vet du det?
Det vet jeg faktisk.
-Hva gjør den her? -Jeg vet ikke.
Kanskje den tiltrekkes av vannet. Det er ganske utrolig.
-Jævlig rart. Hva gjør vi med den? -Kanskje vi kan bevare den.
Noen vil nok studere den. Hvor er kjølebagen? Der.
Du bør vinne en premie for å ha oppdaget denne tingen.
-Det var lykke-Led Zeppelin-skjorta mi. -Jeg kjøper en ny når jeg blir berømt.
Hallo? Pappa?
Er det noen der nede?
Pappa?
Mamma!
Hva er det? Har du skadet deg?
-Det er noe i tanken. -Hvorfor er den åpen? Hun kunne ha falt.
Det hørtes ut som det på rommet mitt.
-Hva mener du? -Det er mange ville dyr her.
Du skulle ikke se ned i den.
-Det er nok lyden av vannrøret. -Hallo! Er det noen hjemme?
Beklager, men døren var åpen. Jeg heter Merial Tingey.
Mr. Tilbury ba meg snakke med deg om å selge huset.
Jeg kunne ikke ringe. Passer det nå?
Ja visst. Jeg heter Ben. Dette er Jules og Reia.
-Bra at du fant oss. -Det var et stykke å gå.
Jeg var redd for å sette fast bilen, så jeg gikk.
-Jeg så deg fra bakketoppen. -Vil du gå og leke mens vi snakker?
Faren min kom hit for mange år siden med en kjøper.
Men din mors advokat sa at hun aldri ville selge.
-Det er virkelig et magisk sted. -Ja. En vakker strand.
Det er ikke bare stranden. Eiendommen er mye større enn det.
Dere har flere private viker og de fleste åsene man ser i det fjerne.
-Vi hørte først om stedet i forrige uke. -Det siste urørte stedet her.
Så vidt jeg husker, ble hytta bygd for hvalfangere tidlig på 1800-tallet.
-Vet du hvem som eide stedet før? -Nei. Det kan ha vært forlatt.
Det var protester fra lokalbefolkningen da det ble kjøpt.
De trodde stedet hadde en forbannelse. Beklager det som skjedde med ham.
-Forbannelse? Hva mener du? -Jeg ville ikke skremme dere.
Jordskjelvet i Kaskadene i 1700 rammet fra Canada til California.
Hele kysten revnet opp og sendte en tsunami helt til Japan.
Siuslaw-folket sa at landet var dårlig og evakuerte hele området.
De kalte det en forbannelse. De sa at bakken åpnet seg, og folk forsvant.
Det er bare en dum historie. Alle steder har dem.
Jeg vil ikke låte frekk,-
-men jeg tok noen telefoner før jeg kom, og en kjøper er interessert.
De kom med et godt bud og vil handle raskt.
Jøss, det gikk fort.
Det kan gå opp litt ved et raskt salg.
-Jøss, det er mye. -Er dette seriøst?
Det er verd mer enn moren din trodde. Jeg kan be om mer...
-Nei, nei. -Jo!
Kjøperen er i byen, og vil handle raskt. Hvis dere har tid til et møte...
Nummeret mitt står der.
Dere vil sikkert snakke om det. Det haster ikke.
Beklager. Takk.
Kan jeg kjøre deg til bilen din?
Takk, men det blir fint å spasere.
Hva?
Ben. Er du våken?
-Jeg sover. -Jeg tror jeg hører noe.
Det.
-Hva foregår? Går det bra? -Jeg så noe i vinduet!
-Hva? -Der borte.
-Er du sikker? -Ja. Jeg er sikker!
Det hadde store tenner og klør. Det sto der!
-Det var nok bare en vaskebjørn. -Det var ikke en vaskebjørn!
Ro deg ned. Jeg vil ikke skremme Reia. Det er ingenting der.
Jeg vil bare dra.
Ok, jeg ringer Merial i morgen, så møter vi kjøperen.
Vi kan selge det tvert og aldri komme tilbake. Ok?
Kom igjen.
Faen.
Hva gjør du? Skulle du ikke på bensinstasjonen?
Gå inn og lek, kjære.
-Har du sett Archie? Han kom fra stranden. -Jeg sjekker når jeg drar.
Se, jeg fant inntrengeren din. Bare en vaskebjørn.
Den må ha kommet seg inn under huset og druknet. Derav bråket.
Stakkars liten.
Se hva mer jeg fant. Se hva som sitter fast i den.
Vi burde ringe politiet. De må ta en titt der nede.
Jeg drar til bensinstasjonen.
"Grevlingen dro seg opp, tok et fast grep om pinnen med begge poter,"-
-"så på kameratene sine og skrek:"
"'Tiden er inne! Følg meg!' Så åpnet han fallemmen."
"De var bare fire, men for de panikkslagne røyskattene"-
-"virket hallen full av uhyggelige dyr."
-Nei! Mer. -Vi kan lese videre i morgen.
-Det er tidlig. Må jeg sove? -Jeg er redd for det, lille venn.
Hallo? Er det noen der?
Hallo!
Reia!
Kom igjen.
Reia!
Jules?
Jules? Hvor er du?
-Jules! -Her oppe!
-Går det bra? -Lokket på tanken var åpent.
Noe kom inn i hytta. Vi må dra.
-Hva er det? -Megleren Merial er død.
Noe angrep henne. Sheriffen sender noen. Vi må låse dørene og vente.
Vi bør kle på Reia.
Jeg vet hva som skjedde med faren og søsteren din.
De druknet ikke på stranden. De døde her, i hytta.
Det er noe på dette stedet. Det er derfor ingen bor her.
Moren din ville ikke at du skulle vite om stedet og komme hit.
Hun løy til politiet! Hun fant på at de hadde druknet.
Det er resten av dagboken hennes.
"Jeg ber til Gud om at jeg kommer meg ut av dette helvetet."
"At familien min kan bli funnet."
-Hun var ikke gal. -Nei, men hun var redd de ville ta deg.
Og det siste hun skrev, var:
"Til den som finner dette, tilgi meg." Og dette.
LØP!
-Hvor skal vi? -Vi skal bare ut og kjøre litt.
Vent her med mamma.
-Det er sheriffen. Jeg går ned. -Vent!
Det går bra.
-Jeg hørte et våpen! Hva skjedde? -Han er død! Det drepte ham!
-Tingen du så... -Vent. Hva så du?
Et slags reptil. Uten øyne.
-Faen. -Du... Ben. Ben!
Bare pust.
-Pust, vær så snill. -Hva i helvete er denne tingen?
Jeg vet ikke. Vi må dra.
-Det går ikke! -Vi må.
Det er fortsatt der ute.
Det må være et rede et sted bak tanken.
All støyen vi har laget, pumpen... Det vet at vi er her. Derav skrapelydene.
-Det prøver å komme seg inn. -Kanskje vi kan lure det ned i tanken.
-Begrave det på et vis. -Lokket stopper det ikke.
Det er bensin i skuret. Sammen med gjødsel er det eksplosivt.
Jeg kan koble til en lunte.
-Du kan ikke gå dit igjen! -Vi må det.
Det vil drepe oss her inne. Det er vår eneste sjanse.
Du og Reia blir ovenpå. Lås døren.
-Ikke åpne den, uansett hva. -Nei, vi kommer oss til bilen.
Vi klarer ikke det, ikke med henne. Når det er gjort, henter jeg dere.
Vi har ikke mye tid.
Kom tilbake, ok? Kom tilbake.
GJØDSEL
Ok. Bli her, kjære.
Det går bra.
Archie.
Ben!
Jeg må gå og hjelpe pappa. Bli her. Ikke rør deg.
-Mamma! -Det går bra. Bare vær stille.
-Mamma! -Nei!
Mamma!
Pappa!
-Reia! -Pappa!
Reia!
Reia! Nei!
Reis deg! Hva skjedde? Hvor er Reia?
Det førte henne ned i tanken. Ladningen ble sprengt for tidlig.
-Du kan ikke drepe denne greia. -Det er ikke nødvendig.
Jeg må bare holde den unna lenge nok.
Hva gjør du?
Hvis det er et amfibium, puster det gjennom huden.
Dette brenner det som syre.
Hvis jeg ikke er tilbake, kom deg ut. Jeg finner deg.
Jeg drar ingen steder uten deg.
Kom igjen, Jules. Du klarer det.
Reia? Hører du meg?
Reia?
Reia, hører du meg? Rop til mamma!
Reia?
Mamma!
-Mamma! -Jeg kommer, jenta mi. Bli der!
-Reia? -Mamma!
-Reia... -Mamma.
Kom igjen, kjære. Vi må ut herfra. Kom igjen.
De kommer tilbake.
Klatre ut av hullet.
-Jeg vil ikke. -Du må. Archie og pappa venter på oss.
-Vi har dårlig tid! -Jeg kan ikke.
Du må være modig for mamma. Ok? Gå nå.
Kom, mamma. Jeg er redd.
Kom nå.
Klatre, jenta mi. Kom igjen!
Vent. Vi går til bilen, så henter jeg pappa. Ok?
Kom igjen, Archie!
-Sett deg i bilen. -Archie, hopp inn baki!
Inn i bilen!
Hvor er nøklene?
Ok, jenta mi. Jeg må gå og hente pappa og nøklene.
Dere må være stille. Kan du være det for meg?
Tell til hundre, så er jeg tilbake før du er ferdig.
Våkne! Vi må få deg til bilen. Hvor er nøklene?
Kom igjen. Én, to, tre.
...99...100.
Skynd deg, Archie! Kom deg ut!
-Archie. Mamma! -Går det bra?
Archie. Kom igjen!
Mamma!
Ut av bilen min!
Går det bra med pappa?
Ja. Han klarer seg.
UTVIKLINGSPLAN
Ja, fjern hele den stien. Alt dette skal bort.
Tekst: Nina Flesvik Iyuno