Är alla okej? Var är Jimmy?
Åh, nej! Det här kommer att spridas...överallt.
Hej...
Vad har du på dig?
Vänta. Vad har jag på mig?
Väl mött, mästare.
Låt tävlingen börja.
- Tävling? - Va?
Hur mår mina favoritdödliga?
Mxy? Vad är det som händer?
Jag ska skilja mig.
Va?!
- Mxy, vad gör vi här? - Du är söt när du är ängslig.
Glitzy?
Kallade du på mig, min forna älskling?
Det här är ms Gsptlsnz.
Ni kan kalla mig Glitzy.
Min blivande exfru.
- Angenämt. - Det svarade inte på nånting.
- Har du en fru? - Exfru. Försök hänga med lite!
Glitzy och jag går skilda vägar-
- men i stället för rättsalstjafs, löser vårt folk sånt...
Med en tävling?
Ja, Superhjärnan! En tävling, turnering, spel, vad som helst.
Glitzy och jag har rekryterat varsitt lag av spelare.
Ni är mitt lag. Lättlurade Superman, Jimmy Lamebird-
- Frågetecknet Kara och Roliga Lois.
Lagen tävlar i en serie utmaningar.
För varje utmaning som ni klarar får ni en nyckel-
- och avancemang till nästa ring.
Det lag som samlar flest nycklar och tar sig till mittenringen snabbast-
- avgör vem av oss som får huset, racerbåten, galaxen och så vidare!
Tänk om vi inte vill vara spelbrickor?
Just det.
Jag höll på att glömma en sak.
Förlorar ni får ni aldrig se ert älskade universum igen!
Ursäkta. Var det nåt mer?
- Så vi skulle vara fast här? - För alltid?
Tror du att du kommer undan med det här?
Om vi är ditt team, vilka är Glitzys team?
Ja, ja och ja. Och oroa dig inte för det.
Vi har ju Superman.
Vi har inte Superman.
Hur sa?
- Jag har förlorat mina krafter. - Har du förlorat dina... krafter?!
Innan min skilsmässa? Jag behövde Superman!
Clark Kent är värdelös för mig.
Pinsamt!
Hursomhelst, det är mitt stora nöje att presentera Team Glitzy!
Först ut, General Lane.
Åh, nej.
Alltså, general Lois Lane.
Åh, nej!
Gode Lex Luthor.
Ättling-Kara av huset El.
Och Flamebird-Jimmy.
Jaha, det är bara jag.
Flamebird, kör!
Nej. Ett mycket coolare jag.
Hej, ursäkta mig.
Jag blev lurad! Jag valde Superman.
I stället fick jag en fumlig, värdelös, närsynt reporter!
Okej, hörru...
Spelfältet måste jämnas ut.
Vad sägs om... att göra flygning förbjudet?
Nej! Har man köpt grisen i säcken så. Ditt fel!
Beslut, tack!
Förkämparna ska inte flyga.
Där fick du, mitt livs kärlek!
Vad händer?
- Mxy! - Jag ska krossa honom.
När den stora rösten säger "kör", korsa bron-
- ta nyckeln, gör det snabbare än dem, och akta var ni kliver.
Låt den första utmaningen börja!
Kan du fatta hur Glitzy försöker irritera mig?
Hon låter mig tävla mot henne...
Hon skulle ju aldrig kunna vara jag. Eller hur?
Clark!
Spring!
Förlåt att jag inte var snabb nog. Jag bara...
Är det...?
En nyckel!
Hoppsan! Den tar jag.
Vad sägs om ett "tack, teamet"?
Det skulle antyda att ni gjorde ett bra jobb.
Vi fick ju nyckeln, eller hur?
Nätt och jämnt. Titta på dem!
Än sen? Det är oavgjort.
Oavgjort? Patetiskt!
Ni kom inte hit för att få oavgjort, utan för att vinna!
Nästa match.
Du...
Mina damer och damer, tillåt mig att presentera...
S'ivaanberget!
Ert uppdrag, om ni väljer att acceptera det-
- jag skojar, ni har inga rättigheter, är att bestiga S'ivaanberget!
Den som når toppen först vinner den här omgångens enda nyckel.
När ni bestiger berget sjunker det ner i mantikora-djupet.
Om ni är för långsamma eller halkar möter ni mantikor.
Sista laget till toppen förlorar!
Det här är killutmaningen.
Det här är portaldelar. Hitta dem, sätt ihop dem, gör en portal, ge er av.
Den som gör det först vinner.
- Är det allt? - Ja, vinn bara!
Vafan...
Berget känns inte som om det sjunker. Det här är icke-utmanande.
Japp! Väldigt icke-utmanande!
Lois Lane, är det mitt öde att bli sån?
Som hon?
Jag menar, du var sån.
Jag har träffat en massa Lois. De andra jagen betyder ingenting.
Oj, nu sjunker det.
- Spring! - Spring!
Ta dig till toppen. Bara en av oss behöver vinna.
Är du galen?
Tror du att våra Lois är okej?
Du måste vara försiktig, andra Kara.
Okej. Kom igen.
- Borde vi inte gömma oss nånstans? - Jag ska hitta en väg ut.
Vi kan knappt se.
Vi känner inte till området och ett odjur försöker jaga oss.
Lanes är handlingsmänniskor, inte gnällspikar.
Jag gäller inte. Men vi kanske borde vänta där vi föll i.
Tänk om våra Karas behöver oss?
Om de kommer, har de misslyckats. De kan hantera konsekvenserna.
Wow.
Vi är så olika.
Låt mig gissa. Mamma dog-
- pappa var frånvarande. Du ville bara jobba, jobba-
- men i stället hittade du dina drömmars Superman-
- lärde dig vad vänskap är och har jättekul.
Sån var jag med.
Men sen förlorade Clark sina krafter och sen sitt liv.
Så varsågod och döm mig, men vi är mer lika än du tror.
Varför?
Kara!
Du fuskade!
Nej. Jag vann.
Du hade chansen att göra samma sak. Och du ville göra det.
Ljug inte för dig själv, Kara.
Det här är vilka vi är.
Kolla, Clarke! Och andra.
En till nere, en till kvar... Hörru!
Den är vår. Den är uppenbarligen orange.
Det är svårt att se! Vemsomhelst kunde ha gjort det misstaget.
Jag undrar hur många av våra pjäser du kan ha stulit "av misstag".
- Jag tror inte... - Säger du att jag ljuger?
Jag säger att det kan vara nåt fuffens, ja.
Nu ska vi inte...
Du skulle bara tänka så om du gjorde det själv.
Okej.
Lex, det var ett ärligt misstag-
- men för att få alla att må bättre kan jag väl leta efter delar med dig?
Och Jimmy, du kan gå med... Jimmy.
Så att vi kan vara säkra på att alla kör med rent spel. Okej?
- Nåväl. - Okej då.
Okej. Jimmy-dags! Kom igen!
Ta det bara lugnt.
Din värld verkar vara en... intressant plats.
- Hur hittade ni till varandra? - Ingen mer Superman.
Den här är din.
Va? Jaha. Tack.
Vad hände med Superman i er värld?
Misstag begicks. Jag begick ett misstag.
Och med Superman borta hade vi ingen chans när hungerhundarna kom.
Allt förändrades till det sämre, och vi gjorde vad vi måste.
Ska du hjälpa till, eller?
Visst, visst.
Okej. Den där dräkten är grym.
Eller hur?
Kara och Lois kan vara så negativa ibland.
Men om hungerhundarna inte hade invaderat-
- hade jag inte haft den här grymma dräkten!
Vad sa du invaderade?
Man ska alltid se det från den ljusa sidan. Grym dräkt-
- Lex mår bra nu och vi är lika nära som innan Clark dog.
Har Clark dött?
Ja, bara tre bästa vänner.
Och det är bara fint med oss alla!
Det låter inte fint!
Allt är precis likadant.
Ja, förutom...
Att jag är en superhjälte nu!
Jaha. Visst, visst.
Men är du inte upprörd eller orolig över...
Samarbete? Känslor?
Det här är tråkigt! Tjejerna är redan klara!
Släpp helvetesflodhästarna!
Vadå för nåt?!
- Har du den sista biten? - Nej. Har du?
Letar ni efter den här?
Ja. Det finns bara en.
Ge den till oss! Vi är med i ditt lag.
Lag och lag... Det är roligare att se er skrika.
Jimmy, ge Lex biten.
Va? Nej!
Jimmy, jag är inte Superman.
Jag... Ge den till honom, annars dör ni allihop!
Nej...
Jag är så ledsen, Jimmy. Jag...
Clark!
- Är ni okej? - Vad har hänt med dig?
- Vi dog nästan! - Ja, jag vet. Vi också.
Äh, ni är okej. Väx upp.
Och ni förlorar, förlorare!
Och en till för Glitzy.
KOMPLIMANGSBOKEN
"Bra jobbat".
Vill ni ens ha ett universum?
Det kunde vara värre.
Han lät åtminstone inte helvetesflodhästarna ta oss.
Helvetesflodhästarna?
Glitzy tog oss också därifrån innan mantikorna attackerade.
Varför räddar de oss?
Okej, dumskallar. Det här är en labyrint.
Allt ni behöver göra den här gången är att välja er sanna väg och följa den.
Och hur vet vi vilken väg som är rätt?
Välj den väg ni gillar bäst, men låt inte spåret kallna.
Okej, hej då.
En dag ska jag krossa honom.
Humant.
Clark!
Lois!
Va?
Jag brukade vara Superman.
Vem är jag nu?
Är du fortfarande min väg?
Toppen. Fler Lois.
Näpp.
Nä.
Nej.
Jag ser inga "sanna vägar" här.
Det här minns jag.
Nej, det kan inte...
Nej!
Det kan inte vara på riktigt!
Det här... kan inte... vara...
Jag pratade med Flamebird-Jimmy.
Han låtsas att allt är okej.
Att allt löser sig när allt faller samman framför honom.
- Det kanske är vår enda väg. - Nej.
Jag har inte varit en bra vän, Kara. Jag har inte varit en bra... nånting.
Jag tycker fortfarande att du förtjänar bättre, så jag ska bättra mig.
Jag måste förändras.
Säg om det där.
Att jag måste förändras? Jag menar det, Kara.
- Jag ska... - Tyst!
Där har vi det.
När jag såg Ättling-Kara, fruktade jag att Brainiac hade rätt om mig.
Att mitt sanna jag var som han.
Men jag är inte en enda sak.
Vi är alla föränderliga varelser. Vi kan bli vadsomhelst.
Jimmy Flamebird, det här spelet är ett trick.
Vi bestämmer vilka vi är varje dag!
Det finns ingen enda sann väg.
Framtiden är vår att forma.
Vänta, vad hände?
Allt kan hända, Lois Lane. Det finns ingen enda sann väg.
- Det var svaret hela tiden... - Så rörande!
- Vad hände med det andra laget? - Jaså, dem?
De hamnade i fel kölvatten, kan man säga. Hopplösa typer.
De sjönk som en sten! Vänta, vänta. Jag har mer.
Inte så fort.
Det är en match kvar.
Och mamma ska få huset!
Hamsterbollar!
Får vi behålla dem?
Du gör alltid så här. Du blir fäst, de dör, du blir ledsen.
Min empati gör mig lätt att tycka om!
Första bollen genom hinderbanan vinner.
Klara, färdiga...
Vänta!
Det här går inte ihop.
Hon har rätt.
Det spelar ingen roll vem som vinner nycklarna...
Så länge de blir vunna.
- Precis. - Varför vann vi båda första spelet?
Och varför hamnar alla nycklar på samma ställe, vem som än vinner dem?
Och vem är den där killen?
Varelser i er dimension kan omöjligt förstå...
Inga fler spel!
Nåväl. Eftersom ni insisterar...
Strukturen där borta är det kosmiska städet.
En apparat som kan forma om ett universum.
Nycklarna låser upp dess kraft.
Vi behövde er underbara dödliga för att hämta nycklarna för...
Det finns en förbannelse som hindrar vissa odödliga från att låsa upp den.
Okej? Nöjda nu?
- Nej! - Är det därför vi har gjort allt detta?
Vad sägs om lite motivation?
Vinnarna får forma om sitt universum hur de vill!
Roliga Lois, tagga till. Du kan välja vilken framtid du vill.
Clark, du kan få tillbaka dina krafter.
Vi kan få tillbaka Clark.
- Menar du inte Superman? - Nej.
Att Superman förlorade sina krafter var... tufft.
Men när vi förlorade Clark förlorade vi... allt.
Okej. Nu spelar vi.
Vänta, hörni.
Vi kan inte bara lita på att Mxy håller sina löften.
Belöningen kanske är värd risken.
Vad är risken? Vad händer med förlorarna?
Förlorarna förvandlas till en present till min älskade hustru!
Kanske en fikus.
Älskade hustru?!
Okej, vi är avslöjade.
Det här är en dejt, ingen skilsmässa.
Bara lite gammalt hederligt rollspel för att krydda till det.
Vi har så roligt.
Vad säger du?
Vi kan inte spela deras spel.
Lyssna inte på Team Fikus. De är bara rädda för att förlora.
Jag har haft med Mxy att göra förut. Om han låser upp den prylen-
- så kommer vad han än tänker göra med den inte att vara bra.
Vad menar du med "haft med honom att göra"?
Vad skulle en odödlig ha för intresse av en reporter?
Inget illa menat.
Vad är...? Jag förstår inte.
Det är... du.
Visste alla det utom jag?
- Svar ja. - Hallå?
Jag ångrar att jag inte lyssnade på Superman när jag hade chansen.
Jag tänker inte göra samma misstag två gånger.
Hallå!
Spela nu, annars får ni ångra er.
Vi tänker inte spela.
Få in det här i era tjocka skallar:
Trotsar ni mig så krossa jag er som de insekter ni är!
Spela eller dö!
Ja, i så fall dör vi.
- Alltså... - Clark? Vad sysslar du med?
Gör det bara, Mxy. Det är ju inget hindrar dig. Eller hur?
Timmen är inne och tävlingen har ingen vinnare.
Mitt sigill förblir obrutet.
Farväl, mästare. Brinn i helvetet, Mxy!
- Nej! - Nej!
Jag förstår inte.
Det var timglas som visade hur mycket tid som fanns kvar i spelet.
- Och du visste att spelet var slut. - Spelet är slut.
Inte illa för en fumlig, värdelös, närsynt reporter, va, Mxy?
Nej! Mitt städ!
Varför ska ni alltid förstöra allt?
Varför? Varför? Varför? Varför?
Inför de dödliga? Jag vill inte se det här. Jag drar.
Glitzy, vänta! Det var bara rollspel, älskling!
Älskling, det var bara rollspel! Kram?
Du svarade aldrig på min fråga. Vem är den där killen?
En dålig förlorare.
Åh! Min fina skräddarsydda kostym.
Hallå där, främling!
Oväntat att träffa dig här.
Ja, jag bestämde mig för att vakna lite tidigare, rensa tankarna.
Samma här.
Jag visste att vi var tillsammans av en anledning.
Ja, jag tror faktiskt att jag mår bättre nu än förut.
Vad det där nu var för nåt.
Jag tror att jag börjar gilla Clark Kent. Han kanske räcker.
Självklart gör han det.
- Men hur mår du? - Jag är...
Lite skärrad, ärligt talat.
Jag trodde att jag visste hur vår framtid skulle bli-
- men nu känns det som om vi inte hänger med.
Vi fortsätter kämpa mot dessa hemska framtider.
De är inte hemska, Lois. De är bara...
Annorlunda.
Text: Pablo Diaz Bernal Iyuno