Er alle okay? Hvor er Jimmy?
Ih, altså! Nu får jeg det her over det hele.
Hej ...
Hvad er det, du har på?
Vent. Hvad er det, jeg har på?
Vel mødt, mestre.
Lad konkurrencen begynde.
- Hvad?! - Konkurrencen?
- Hvordan har mine yndlingsdødelige det? - Mxy?
- Hvad foregår der? - Nåh ...
Jeg skal skilles.
- Hvad?! - Hvad?!
- Mxy, hvorfor er vi her? - Hvor er du sød, når du er nervøs.
Glitzy!
Du kaldte, min forhenværende skat?
Det her er miss Gsptlsnz.
- I kan kalde mig Glitzy. - Min kommende ekskone.
- En fornøjelse. - Det besvarede ikke noget.
- Har du en kone? - Ekskone. Følg nu med.
Vi løsner hymens lænker, men i stedet for en retssag, afgør vort folk det ...
- Med en konkurrence? - Ja, superhjerne!
En konkurrence, turnering, spil, kald det, hvad I vil.
Glitzy og jeg har rekrutteret hver vores spillere. I er mit team.
Godtroende Superman, Jimmy Tamfugl, spørgsmålstegn Kara og sjove Lois.
Holdene dyster i nogle udfordringer, og for hver klaret udfordring får I:
A) en nøgle og B) adgang til den næste ring.
Det hold, der samler flest nøgler og kommer hurtigst ind i midterringen -
- afgør, om Glitzy eller jeg får huset, speedbåden, galaksen etc.!
Hvad hvis vi ikke vil være brikker?
Nåh ja.
Det havde jeg nær glemt.
Taber I, ser I aldrig jeres dyrebare univers igen!
Beklager. Ellers noget?
- Vil vi så være fanget her? - Tror du, du slipper af sted med det?
Hvis vi er dit team, hvem er så Glitzys team?
Ja! Ja! Uha, ja! Og spekuler ikke på det.
Vi har jo Superman.
Vi har ikke Superman.
- Hvabehar? - Jeg har mistet mine kræfter.
Du har mistet dine ... kræfter?!
Lige før min skilsmisse? Jeg havde brug for Superman!
Clark Kent er ubrugelig for mig.
Hvor pinligt!
Nå, men det er mig en stor fornøjelse at præsentere Team Glitzy!
Først er det general Lane.
Åh nej.
Det vil sige general Lois Lane.
Åh nej!
Gode Lex Luthor.
Ætling Kara fra Huset El.
Og Flamebird Jimmy.
Nå, det er bare mig.
Flamebird på!
Nej, en langt sejere mig.
Hej, undskyld mig.
Jeg blev snydt!
Jeg valgte Superman og fik i stedet en klodset, uduelig, nærsynet reporter!
- Okay, gider du lige? - Vi må gøre det lige for alle.
Hvad med ingen flyvning tilladt?
Nej! Køber bærer risikoen. Din egen skyld!
Afgørelse, tak!
Mestrene må ikke flyve.
Tag den, mit livs kærlighed!
Hvad sker der?
- Mxy! - Jeg knuser ham.
Når kæmpestemmen siger til, så kryds broen, tag nøglen -
- gør det hurtigere end dem, og pas på, hvor I træder.
Lad den første udfordring begynde!
Er det ikke utroligt, hvordan Glitzy prøver at provokere mig -
- ved at sætte mig op mod hende?
Det kunne jo aldrig være mig, vel?
Clark!
Løb!
Undskyld, jeg ikke var hurtig nok.
- Jeg var bare ... - Er det ...?
En nøgle!
Haps, den tager jeg.
- Hvad med et "tak, team"? - Det ville antyde veludført arbejde.
Vi fik da nøglen, ikke?
Kun lige. Se dem!
- Og hvad så? Det blev uafgjort. - Uafgjort?! Ynkeligt!
I kom ikke for at få uafgjort, men for at vinde!
Næste spil.
Dig!
Mine damer og damer, må jeg præsentere ...
... S'ivaan-bjerget!
Jeres mission, hvis I vælger at acceptere den -
- jeg spøger, I har ingen rettigheder, er at bestige S'ivaan-bjerget.
Den, der når toppen først, vinder denne rundes eneste nøgle.
Under jeres opstigning vil bjerget synke ned i manticore-graven.
Er I for sløve eller glider, møder I manticoren.
Sidste hold på toppen taber!
Det her er drengeudfordringen.
Find de her portalstykker, sæt dem sammen, lav en portal, tag af sted.
Den, der gør det først, vinder.
- Er det alt? - Ja, bare vind!
Ih, altså.
Bjerget føles ikke, som om det synker. Det her er overkommeligt.
Jep, meget overkommeligt.
Lois Lane, er det min skæbne at blive sådan der?
Hende?
Sådan var du.
Jeg har mødt massevis af Loiser. De andre jeger betyder ingenting.
Hov, nu synker det.
- Løb, løb! - Løb!
Nå toppen! Kun en af os behøver at vinde!
Er du vanvittig?
Tror du, vores Loiser er okay?
Du må være varsom, anden Kara.
Okay, af sted.
- Burde vi ikke gemme os et sted? - Jeg finder en vej ud.
Vi kan næsten intet se, vi kender ikke området og har et bæst i hælene.
Lane'er handler, de brokker sig ikke.
Nej, men vi bør vente, hvor vi faldt i. Vores Karaer kan have brug for os.
Slutter de sig til os, har de fejlet. De kan klare følgerne.
Wow, vi er godt nok forskellige.
Lad mig gætte. Mor døde, far var fjern.
Du ville bare arbejde og arbejde, men fandt i stedet din superdrømmemand -
- lærte betydningen af venskab og hyggede dig.
Sådan var jeg også.
Men så mistede Clark sine kræfter og dernæst livet.
Så døm mig bare, men grænsen mellem os er ikke så tyk, som du tror.
Hvorfor?
Kara!
Du snød!
Nej, jeg vandt.
Du havde chancen for at gøre det samme, og det ville du gerne.
Lyv ikke for dig selv, Kara.
Det her er dem, vi er.
Tjek engang, Clark! Og andre.
Endnu et fundet, nu mangler vi kun ... Hov!
Det er vores. Det er tydeligvis orange.
Det er svært at se! Enhver kunne begå den fejl.
Hvor mange af vores stykker har du mon stjålet "ved en fejl"?
- Jeg tror ikke ... - Siger du, jeg lyver?
Nogen kan have brugt beskidte tricks, ja.
Lad os nu ikke ...
Sådan tænker du kun, hvis du selv har gjort det.
Okay.
Lex, det var en uskyldig fejl.
Men for at gøre alle glade kan jeg lede sammen med dig.
Og Jimmy, du kan gå sammen med ... Jimmy.
Så vi kan alle være sikre på, at alle spiller fair. Aftale?
- Nuvel. - Okay.
Sådan! Jimmy-tid! Vi rykker!
Bare slap af, mand.
Nå, men jeres verden virker som et interessant sted.
- Hvordan endte I sammen? - Ikke mere Superman.
Det her er jeres.
Hvad? Nå, tak.
Hvad skete der med Superman i jeres verden?
Der blev begået fejl.
Jeg begik en fejl.
Og uden Superman havde vi ikke en chance, da hungerhundene kom.
Alt blev værre, og vi gjorde, hvad vi var nødt til.
- Hjælper du eller hvad? - Nåh ja.
Okay, den dragt er vildt sej.
Ja, ikke? Kara og Lois kan være så negative indimellem.
Men havde hungerhundene ikke invaderet, havde jeg ikke den her syge dragt!
Hvad invaderede?
Der er altid et lyspunkt.
Syg dragt, Lex er god nu, og vi er alle lige så tætte, som før Clark døde.
Døde Clark?
Ja, bare tre bedste venner.
- Det går skønt for os alle. - Det lyder da ikke skønt!
Alt er præcis det samme.
Altså, bortset fra ...
... at jeg er superhelt nu!
Nåh ja, ja, ja.
- Men går det dig ikke på, at ...? - Buh! Buh-buh!
Samarbejde? Følelser?
Det her er kedeligt! Pigerne er allerede færdige!
Slip helvedeflodhestene løs!
Hvad for nogle?
- Har du det sidste stykke? - Nej, har du?
Leder I efter det her?
Nåh ja, der er kun et.
Giv os det! Vi er på dit team!
Blæse være med teamet. Det er sjovere at se jer skrige.
Jimmy, giv Lex stykket.
Hvad? Nej!
Jimmy, jeg er ikke Superman. Jeg ...
Giv ham det, ellers dør I alle sammen!
Nej ...
Jeg beklager, Jimmy. Jeg ...
- Clark! Er I okay? - Hvad skete der med jer?
- Vi var lige ved at dø! - Ja, det var vi også.
I har det fint. Bliv voksne.
Desuden er I ved at tabe, tabere!
Og endnu en til Glitzy.
KOMPLIMENTERNES BOG
"Flot arbejde."
Vil I overhovedet have et univers?
Det kunne være værre. Han lod da ikke helvedeflodhestene tage os.
Helvedeflodheste?
Vent, Glitzy fik også os væk, inden manticoren angreb.
Hvorfor redder de os?
Okay, dumrianer. Det her er en labyrint.
Denne gang skal I bare vælge jeres ene sande vej og følge den.
Og hvordan ved vi, hvilken vej der er rigtig?
Vælg den vej, I bedst kan lide, men lad ikke sporet blive koldt.
Okay, hej.
En dag knuser jeg ham.
Humant.
Clark!
Lois!
Lois ...
Hvad?
Jeg var Superman engang.
Hvem er jeg nu?
Er du stadig min vej?
Herligt, flere Loiser.
Niks.
Næh.
Nej.
Jeg kan ikke se den ene sand vej herinde.
Det her kan jeg godt huske.
Nej.
Nej, det kan ikke ...
Nej!
Det kan ikke være rigtigt!
Det ... kan ... ikke ...
Jeg talte med Flamebird Jimmy. Han lader -
- som om alt ordner sig, mens det falder fra hinanden for øjnene af ham.
Måske er det vores eneste vej.
Nej, hør her. Jeg har ikke været en god ven, Kara.
Jeg har ikke været en god noget som helst.
Jeg synes stadig, at du fortjener bedre, så jeg vil være bedre.
Jeg må ændre mig.
Sig det igen.
At jeg må ændre mig? Og jeg mener det, Kara.
- Jeg vil ... - Tys! Der har vi det.
Da jeg så ætling Kara, frygtede jeg, at Brainiac havde ret om mig.
At mit ene sande jeg var ligesom ham.
Men jeg er ikke én ting.
Vi er alle foranderlige skabninger. Vi kan blive hvad som helst.
Jimmy Flamebird, det her spil er et trick.
Vi beslutter, hvem vi er, hver dag!
Der er ikke blot én sand vej.
Fremtiden kan vi selv forme.
Vent, hvad skete der?
Alting kan ske, Lois Lane.
Der er ikke én sand vej.
- Det var løsningen ... - Ja, ja, meget rørende.
- Hvad skete der med det andet team? - Nå, dem?
Man kan sige, at de "regnede" forkert, og det hele røg i vasken for dem.
Sikke en vandgang! Vent, vent, jeg har flere.
Ikke så hurtigt.
Der er et spil tilbage.
Og mor skal have huset!
Nårh, hamsterbolde!
Må vi ikke nok beholde dem?
Det gør du altid. Du knytter dig, de dør, du bliver ked af det.
Min empati får folk til at kunne lide mig!
Første bold gennem forhindringsbanen vinder!
Klar, parat ...
Vent!
Det hænger ikke sammen.
Hun har ret. Det har været lige meget, hvem der vinder nøglerne.
Så længe de bliver vundet.
Præcis. Hvorfor vandt vi begge det første spil?
Og hvorfor ender nøglerne det samme sted, uanset hvem der vinder?
Og hvem er ham der?!
Væsner fra jeres dimension kan umuligt forstå ...
Ikke flere spil!
Nuvel, siden I insisterer.
Konstruktionen derovre er den kosmiske ambolt.
En anordning, der kan omforme et univers.
Nøglerne låser dens kraft op.
Vi måtte have jer dødelige til at hente nøglerne, fordi ...
Der er en forbandelse, der forhindrer visse udødelige i at låse den op.
Okay? Er I så tilfredse?
- Nej! - Og derfor har vi gjort alt det her?
Hvad med et incitament?
Vinderne kan omforme deres univers, hvordan de end vil!
Sjove Lois, klø på. Du kan vælge lige den fremtid, du vil.
Clark, du kan få dine kræfter tilbage.
Vi kan få Clark tilbage.
- Mener du ikke Superman? - Nej.
At Superman mistede sine kræfter, var ... svært.
Men da vi mistede Clark, mistede vi alt.
Okay. Lad os spille.
Vent, venner. Vi kan ikke bare stole på, at Mxy holder sine løfter.
Måske er belønningen risikoen værd.
Men hvad er risikoen? Hvad sker der med taberne?
Taberne forvandles til en gave til min elskede kone!
Måske en stuebirk.
Elskede kone?!
Okay, der fik I os.
Det her er en date, ikke en skilsmisse!
Bare godt gammeldags rollespil til at sætte liv i kludene.
Åh, vi har det så sjovt.
- Nå, hvad siger I? - Vi kan ikke spille deres spil.
Lyt ikke til Team Stuebirk. De er bare bange for at tabe.
Hør her, jeg har haft med Mxy at gøre før.
Får han tingesten låst op, vil han ikke gøre noget godt med den.
Hvad mener du med "haft at gøre med før"?
Hvilken interesse kan en udødelig have i en reporter? Ikke for noget.
Hvad er ...? Jeg forstår ikke.
Vent, det er dig.
Vidste alle det på nær mig?
- Hallo. - Ja da.
Jeg fortryder, at jeg ikke lyttede til Superman, da jeg havde chancen.
Jeg begår ikke den samme fejl to gange.
Hallo! Spil nu, ellers giver jeg jer noget at fortryde.
Vi spiller ikke.
Lad mig få det her ind i jeres tykke hoveder!
Trodser I mig, knuser jeg jer som de insekter, I er!
Spil eller dø!
Nå, men så må vi jo dø.
- Makker? - Clark, hvad laver du?
Gør det bare, Mxy. Det er vel ikke noget, der holder dig tilbage, vel?
Tiden er inde, og konkurrencen har ingen sejrherre!
Mit segl forbliver ubrudt!
Far vel, mestre!
Brænd i helvede, Mxy.
- Åh nej! - Åh nej!
Jeg forstår ikke.
Det var timeglas, der viste, hvor meget tid der var tilbage.
- Og du vidste, det var ... - Game over.
Ikke dårligt af en klodset, uduelig, nærsynet reporter, vel, Mxy?
Nej! Min ambolt!
Hvorfor ødelægger I altid alting?
Hvorfor? Hvorfor? Hvorfor? Hvorfor?
Foran de dødelige? Det kan jeg ikke overvære. Jeg er ude.
Glitzy, vent! Det var bare rollespil, skat.
Skat, det var bare rollespil. Kram?
Du svarede aldrig på mit spørgsmål. Hvem er ham der?
En dårlig taber.
Åh, mit skønne, skræddersyede jakkesæt.
Nå, hejsa, fremmede.
Tænk at møde dig her.
Ja, jeg stod lidt tidligere op for at klare tankerne.
Også mig. Jeg vidste, vi var sammen af en årsag.
Ja, jeg tror faktisk, jeg har det bedre nu end før, hvad end det var.
Jeg tror, jeg begynder at kunne lide Clark Kent.
- Måske er han nok. - Selvfølgelig er han det.
- Men hvordan har du det? - Jeg er lidt rystet, ærlig talt.
Jeg troede, jeg kendte vores fremtid -
- men nu er det, som om vi ikke kan følge med.
Som om vi konstant kæmper mod de her frygtelige fremtider.
De er ikke frygtelige, Lois. De er bare ...
... anderledes.
Tekster: T.R. Møller Iyuno