Frate, azi suntem în 30.
Mă uitam la Metallica, azi s-au împlinit 35 de ani de când a apărut One.
- Știi asta, nu? - La dracu', nu, nu știam!
LA TELEFON CU KIRK HAMMETT, CHITARISTUL SOLO METALLICA
Tu ești Metallica. Am văzut pe Instagram că s-a întâmplat acum 35 de ani.
Aveam nouă ani.
Și când a apărut, a schimbat totul.
A schimbat viața tuturor, mi-a schimbat și mie viața.
Pot să vorbesc cu tine despre modelele V și Explorer ?
Absolut, frate.
Dacă ești de acord, facem ceva în Hawaii.
Absolut, frate.
Îți mulțumesc mult.
Bine, ai grijă de tine.
Bine, aloha, pa.
Te iubesc. Bine, aloha.
Frate, ați auzit?
Doamne...
Pentru că suntem În căutarea inspirației.
Nu pot...
Despre asta e vorba.
ÎN CĂUTAREA INSPIRAȚIEI
Gibson Flying V și Explorer.
Aspectul lor, forma lor, mi-au rămas întipărite din copilărie.
Pune niște chitare laolaltă și roagă 100 de copii s-o aleagă pe cea mai tare.
MARK AGNESI - DIRECTOR DE BRAND EXPERIENCE, GIBSON GUITARS
Îți garantez că 95 din cei 100 aleg Flying V.
Toate trupele de heavy metal adoră forma asta.
Pare rapidă, pare agresivă, pare ascuțită.
Flying V e mașinăria perfectă de rock și heavy metal.
Doar senzația și aspectul ei... Astea sunt formele definitorii.
Așa arată orice chitară metal: ca un V sau un Explorer.
Aceste chitare sunt unicornii istoriei Gibson.
Sunt cele mai rare chitare.
Sunt atât de rare fiindcă au șocat industria,
iar la începuturi nu exista cerere pentru ele.
Au fost un eșec comercial atât de mare, încât abia le puteau vinde când erau noi.
În 1958 am livrat doar 81 de Flying V-uri,
ceea ce a fost un succes uriaș comparativ cu Explorer-ul.
Din astea am făcut doar 19.
Dacă dai timpul înainte 20 de ani, să zicem că ești în 1978,
și hard rockul e în topurile muzicale,
iar heavy metalul începe să prindă amploare,
dintr-odată, aceste două chitare devin foarte populare.
Azi sunt cele mai rare, mai demne de colecționat și mai dorite,
dar și cele mai scumpe chitare de pe fața pământului.
- Mirosul chitarelor bune, frate. - Știu, frate.
Sezonul doi, mai mare și mai tare.
Voiam să fac ceva care să întreacă primul sezon.
Ce putea fi mai mare, ce putea fi mai tare?
Nu există ceva mai prețios decât Flying V și Explorer.
Le ador, voiam să vorbesc despre ele și să cunosc trupele.
O'AHU, HAWAII
Salut. Cum ai intrat în complex?
Ce faci? Sunt Jason.
Cine m-a dus spre Metallica?
Vărul bonei mele.
Eram la el acasă.
Îl chema Kris.
Am intrat în camera lui.
Și era ceva de genul...
Până în ziua de azi, tot cred că e cea mai tare cameră din lume.
Când ești copil și vezi acolo oamenii pe care îi admiri...
Era skater, rocker, avea postere peste tot.
Atunci am văzut prima oară Master of Puppets și a fost...
Perfect.
N-o să încetez niciodată să fiu muzician,
fiindcă, pentru mine, muzica devine tot mai bună.
Cântatul la chitară e un stil de viață, frate.
Am tras din greu la Burger King.
KIRK HAMMETT ȘI PRIMA LUI CHITARĂ
Am muncit pe brânci prăjind cartofi.
Vreo șase luni, doar ca să-mi iau una din astea.
Și am fost al naibii de fericit când am luat-o. Doamne, ce fericit eram!
Și când am luat-o prima dată, am zis: "Frate..."
A trebuit să mă obișnuiesc cu forma ei.
Când iei prima oară un Flying V...
Știi tu, are o formă ciudată.
Iar eu eram obișnuit cu formele rotunjite, dar...
După o vreme, am ajuns s-o ador.
Asta e o chitară cu adevărat specială.
Tot episodul e despre V și Explorer.
Iar pentru mine, V-ul și Explorer-ul sunteți voi.
Asta a fost copilăria mea.
Fiindcă nu mai văzusem niciodată așa ceva.
Asta cred mulți oameni că înseamnă metalul: voi și chitarele.
E o nebunie să știi că ideea asta sălbatică a apărut în '58
și n-a plăcut nimănui.
Nu reușeau să le vândă.
Iar acum asta e forma iconică a metalului.
Atunci când au apărut, în anii '50, nici măcar nu exista asta.
Genul ăsta de muzică nici nu exista.
Gibson erau înaintea vremurilor, frate.
Designul era înaintea vremurilor, fiindcă 15 ani mai târziu...
Uită-te cât de bine se potrivesc cu genul ăsta de muzică.
E atât de bizar că acum e cea mai căutată și cea mai greu de găsit.
Și, în același timp, eu zic: "Asta e Metallica mea."
Fie că vorbim de cea veche, din anii '80 sau '90,
V-ul și Explorer-ul ăla sunteți voi, omule.
Frate, mai am câteva bijuterii. Să le scot?
- Le am în spate. - Nu, nu trebuie.
Normal, frate! Hai să vedem frumusețile alea.
Mă întorc imediat.
Să devin prieten cu Kirk Hammett... Tipul e incredibil de mișto.
Vorbim despre orice, petrec timp cu familia lui,
iar el îmi arată cea mai rară cutare, cea mai rară cutare... O nebunie.
Frate, deci ăsta e prototipul?
E ori numărul doi, poate numărul trei.
Nu vreau să spun că e numărul unu,
fiindcă nu pot confirma asta.
- E din '57. - Din '57.
FLYING V DIN 1957 PROTOTIP GIBSON
Cred că există două prototipuri de V.
Are chestia aia în formă de diamant în vârful V-ului,
pe care n-au mai pus-o la celelalte V-uri de serie.
Niciuna nu mai are chestia sexy de-aici.
Și ce e aia?
E un pinten și n-au mai pus așa ceva.
E atât de tare... N-am mai văzut așa ceva.
Nu înțeleg de ce nu le-au făcut pe toate așa, frate.
Parcă ții în mâini primul copil,
iar el are acest "copil" acasă la el.
Eu privesc chitarele ca pe niște instrumente incredibile,
prin care scoți ceva de-aici și de-aici,
prin doze, prin amplificator și trimiți în lume.
- Nu sunt chitarele extraordinare? - Ești cel mai tare, frate.
Muzica, omule. Muzica e magie universală.
- Absolut magică. - Magie, frate.
FARMINGDALE, NEW YORK
Bun.
Well Strung Guitars e probabil unul dintre cele mai bune magazine de chitare,
cu unele dintre cele mai rare piese, deci e o săptămână bună.
N-am mai fost aici până acum. Am ajuns.
Well Strung, frate.
Partea cea mai tare e că primești o bucată de istorie și o dai mai departe,
înțelegând importanța acestor chitare vintage.
DAVID DAVIDSON, COPROPRIETAR DAVIDSON'S WELL STRUNG GUITARS
- Ești ditamai namila, nu? - Și tu ești mai înalt decât credeam.
Ea e Paige.
PAIGE DAVIDSON, COPROPRIETARĂ DAVIDSON'S WELL STRUNG GUITARS
Intră și trăiește experiența completă.
Scuze, băieți.
Doamne Dumnezeule!
Frate!
Mi-am rupt gâtul, jur, sunt terminat.
La Well Strung ești ca într-o biserică.
Rămâi cu gura căscată.
Are de toate, în toate culorile.
N-am văzut chitara asta în viața mea.
Mă simt ca în copilărie.
V-ul, Explorer-ul și Metallica. Asta e.
Asta e din '58-'59 sau a apărut mai târziu?
A apărut în '63, dar seria e din '58.
Așa făceau ei pe-atunci.
Ăsta e singurul Explorer pe care-l am. Nu cresc chiar în copaci.
Știu, dar uite cum zâmbești când te uiți la ea...
Da, tare.
Au făcut vreo 18 chitare din astea.
Dar e fost un asemenea eșec comercial, cu ea și Flying V-ul,
încât abia reușeau să le vândă când erau noi.
Li se spunea "chitarele futuriste".
Erau câteva modele, iar ăsta era unul dintre ele.
Cred că asta e una dintre chestiile faine la emisiunea asta.
Îi întâlnești pe colecționari, lutieri, pe toți cei care le fac,
le învechesc artificial, iar apoi ajungi să stai
cu prietenii și muzicienii și să apreciați instrumentele acestea extraordinare.
- Asta e mai scumpă decât V-urile. - Da, e mai scumpă.
Pentru că sunt doar 19 cu totul.
Cel mai greu lucru la episodul ăsta
a fost să facem rost de două chitare, pe care să le ducem apoi la Gibson
ca să le reproducem și poate să facem vreo zece bucăți,
pe care apoi să le vindem și chiar să le scoatem la licitație.
Hai să vorbim despre Big Ed.
Cesar e un prieten foarte bun, cu care am făcut chestii frumoase în primul sezon.
Am refăcut chitara lui Slash, am refăcut chitara lui Billy Gibbons.
A cumpărat Big Ed.
Povestește-mi puțin despre ea.
Practic e un Explorer, dar l-a cumpărat de la tine.
Și e probabil una dintre cele mai scumpe chitare din lume.
Da, era o trupă de blues din Cincinnati,
Big Ed Thompson Band.
Evident, Big Ed era chitara lui Ed Thompson.
Am cumpărat chitara și, practic, nu avea nicio istorie atașată de ea.
Am aflat povestea ei abia după aceea.
"BIG ED" GIBSON EXPLORER DIN 1958
Chitara se numește Big Ed. Poartă numele primului proprietar,
Big Ed Thompson, care era chitarist de blues în Cincinnati, Ohio.
A cumpărat chitara de nou-nouță, în 1958,
și a fost arma lui principală pe toată durata carierei.
Ed avea un frate pe nume Ople.
Și Ople cânta la chitară, și el și-a cumpărat un Flying V în 1958.
Băieții ăștia chiar aveau gusturi bune.
Cele două chitare au fost descoperite de Rick Vito.
Care, pe-atunci, era noul chitarist din Fleetwood Mac.
Rick s-a dus până la club.
Și tocilarul și colecționarul de chitare îl vede pe Ed pe scenă cu chitara asta.
Până la urmă a găsit familia originală și a cumpărat ambele chitare.
Rick Vito intră într-un bar obscur din Cincinnati, într-o miercuri seara,
și pleacă de-acolo cu un set Korina de la proprietarul original.
Mai bine de-atât nu se poate.
Sunt super entuziasmat, pentru că mergem la Gibson.
O să-l vedem pe Big Ed.
Iubesc chitarele, toată lumea ar trebui să aibă o chitară.
NASHVILLE, TENNESSEE
- Ce faci? - Salut, frate.
Ce faci? Bine ai revenit.
SEIFUL GIBSON
Știi ce e asta?
E ceva special.
Nu pot să cred...
Mamă!
Pozele sunt departe de adevăr, nu-i așa?
Pentru mine, nu e doar un Korina Explorer...
CESAR GUEIKIAN PREȘEDINTE ȘI CEO GIBSON GUITARS
Ăsta e Korina Explorer, exemplarul suprem.
Evident, te îndrăgostești din prima clipă.
Te îndrăgostești cu ochii, apoi o bagi în amplificator și-ți explodează mintea.
Doamne, frate...
El e aici!
E ditamai omul.
Ia uitați-vă aici.
E mai mult decât o chitară.
O întreagă carieră muzicală e imprimată în chitara asta.
Se vede oriunde te uiți.
Unii oameni preferă să le găsească imaculate și superbe.
E ca wabi-sabi. Cum definești frumusețea?
E în floarea deschisă? E perfectă când e complet verde?
E în degradeul toamnei? E în încremenirea iernii?
E în renașterea primăverii? Ce e frumos?
Eu, unul, vreau să văd mojo-ul.
La Big Ed, se vede urma degetului pe gâtul chitarei.
Senzația aia...
- Pune-ți degetul aici, la a treia tastă. - Dumnezeule!
- A făcut o adâncitură în lemn. - Incredibil!
Frate, uită-te la asta. E o adâncitură aici.
Les Paul din '59 sau Les Paul Standard Sunburst din anii '50
sunt Sfântul Graal.
Există cam 1 600 care încă circulă.
Din astea sunt 19.
Chiar dacă te-ai plimba cu două milioane de dolari cash într-o geantă,
tot n-ai putea cumpăra una, pentru că nu sunt de vânzare.
Mamă, ce frumoasă e!
N-am obținut Flying V-ul la care cânta fratele lui, dar am găsit Landfill-ul.
Landfill V...
LANDFILL V GIBSON FLYING V 1959
E incredibil cât de multe caracteristici au în comun.
- Foarte apropiate. - Păi da.
Par surori.
Dar când vezi petele astea, îți dai seama că sunt sudoare, murdărie adevărată.
Ăsta e Big Ed.
TOM MURPHY MAESTRU ARTIZAN, GIBSON MURPHY
E multă istorie acolo.
Și există o asemănare la îmbinarea gâtului la ambele chitare.
Se vede clar prinderea,
iar linia din jurul ei a adunat murdărie și pete.
Nu e ruptă.
Pur și simplu a fost foarte mult atinsă.
E foarte tare.
Dacă le pui alături,
Landfill și Big Ed par utilizate în aceeași perioadă.
Sunt foarte uzate și pline de transpirație.
Și ne-am zis: "Hai să le refacem pe-astea, pentru că par gemene."
Am decis să le facem pe cele două.
Adică Landfill și Big Ed... Ăștia sunt băieții noștri.
Kris...
Frate, e nebunie curată. E o onoare enormă.
Hai s-o vedem. Du-mă la ea.
Chitara cel mai greu de găsit, un Flying V incredibil de frumos
a fost Landfill, care îi aparținea lui Kris Blakely.
Rareori vând o chitară.
Sunt copiii mei.
Doamne Dumnezeule!
- E incredibil de ușoară. - Chiar este.
E incredibil de ușoară.
Fir-ar să fie.
Nu ne considerăm doar colecționari.
Suntem conservatori.
Vrem să onorăm aceste chitare pentru ce sunt ele.
Chestia e că vezi pozele astea și zici: "N-are cum..."
Pur și simplu nu li se face dreptate.
Am băgat partea asta în gură, de distracție.
Încă îi simt gustul.
Asta e piesa supremă din 30 de ani de colecționat.
Când ai venit prima dată cu propunerea asta,
îmi plăcea să vorbesc cu tine și să te ascult,
dar apoi ai zis: "O să cumpăr Landfill V."
Și n-am mai auzit nimic. M-am blocat.
Tot ce-ai spus după momentul ăla a devenit o ceață pentru mine.
Tot m-a durut. Parcă îmi pierdeam un copil.
Ți se strânge stomacul numai când te gândești la asta.
Dar mi-am dat seama și că servește unui scop mai mare.
- Astea sunt unicornii. - Da.
Ăsta e unul dintre cele mai tari Explorer-uri din toate timpurile.
Fără niciun dubiu.
Sunt cele mai tari Explorer-uri și V-uri văzute vreodată.
Sunt de-acord.
Scanați-le, faceți ce știți voi.
Dar ideea că veți construi acești doi unicorni...
- E ceva uriaș. - E enorm.
E ceva uriaș.
E o idee enormă și nebună. Nu-mi vine în minte nimic mai tare.
- Vă puteți apuca? - Chiar acum?
Ca Murphy să bage atâta timp și energie în Big Ed,
care e cea mai uzată chitară pe care am văzut-o vreodată,
și același lucru valabil și pentru Landfill...
Să depună atâta muncă, iar apoi să le scoată la licitație...
Chiar vrei să strângi bani pentru Gibson Gives,
ca apoi să-i direcționăm către cei aflați la nevoie.
Simt că toate orele acelea, dragostea, pasiunea, istoria chitarei
sunt un lucru minunat.
Ca să putem arăta spiritul acestor chitare...
Și să-l oferim lumii.
Din perspectiva mea, ca persoană care trebuie să redea
conceptul și efectul îmbătrânirii unei chitare,
ăsta e testul suprem.
Ai auzit discutându-se cum că Cesar ar vrea să-l refacă pe Big Ed?
Da și, sincer, m-a speriat puțin când am auzit asta.
Va fi o provocare interesantă pentru laborator,
pentru că aceste chitare sunt extrem de specifice, au greutate istorică
și sunt extrem de rare.
E multă vopsea aici, frate.
- Nu, e transpirație. - Știu, dar ce nebunie...
Le simți mirosul înainte să le vezi.
Miroase a Big Ed.
Dezgustător... Parcă fumează.
Și vârful V-ului e murdar.
E incredibil.
Deci eu o să fac ca asta să arate așa.
O să faci ca asta să arate așa,
apoi o să faci asta...
- Să arate așa. - Exact.
Trebuie doar să vedem de unde luăm toată transpirația.
Îmi place la nebunie.
Asta e tot. Superb.
Asta e pensula voastră.
O pun la loc.
Mi s-a făcut pielea de găină, frate.
E complet nebunesc.
E incredibil...
Cum vă beți cafeaua?
Da, neagră și metal. Categoric.
- Tare, grea și neagră. - Bine.
- Șuncă de curcan ? - Da, frate, e cel mai bun.
Și îmi place s-o pun la cuptor.
E cel mai bine așa.
Nu mai trebuie s-o întorc încontinuu.
Combustibil de rock, băieți.
Mulțumim, șefu'!
Poftim.
L-am sunat pe Kirk
și n-aș fi crezut niciodată că ajung să mă trezesc...
"Frate, vino pe la mine. Sunt treaz de la 5:30."
"Îți fac ouă și bacon, din ăla de curcan. Mai stăm la povești."
Iar eu: "De ce te-ai trezi la 5:30?"
El zice: "Mi-am petrecut toată viața ca un vampir nocturn."
"Mă duc în valuri. Tot ce vreau e să fac surf."
Toată faza e că, atunci când am descoperit surfingul,
am descoperit că trezitul devreme și atacatul valurilor dimineața
e singura cale corectă.
În ultimii zece ani, m-am concentrat să-mi simplific viața.
Și să mă concentrez pe lucrurile care contează pentru mine.
Îți spun o chestie, mulți oameni nu știu asta.
Dar ție îți spun, pentru că probabil n-ai vrea să fii acolo.
În iulie? La Birmingham.
Știi despre asta?
E cumva vorba de Ozzy?
Black Sabbath se reunesc pentru...
Ultimul concert.
Chiar ultimul lor concert, frate.
- Cu formula originală. - Exact.
Iar noi deschidem concertul.
E ceva special, o să fie un concert special.
Va însemna enorm pentru mine pentru că, doar știi, e Sabbath.
Ei au scris manualul.
La propriu, ei au scris manualul pentru ceea ce facem noi, frate.
Iar pentru mine e pur și simplu ultima ocazie
să le mulțumesc, să-mi arăt recunoștința.
Să-mi arăt respectul.
Aș face orice, adică oamenii ăștia sunt Dumnezeu.
Orice aveți nevoie, frate.
Da, pentru oricare dintre ei și pentru Sharon. Orice ar avea nevoie.
Au făcut enorm pentru ceea ce iubim și pentru ceea ce facem.
E ca atunci când auzi primul album Black Sabbath.
Începe clopotul, ploaia, iar tu ești pur și simplu... bum.
Prima dată când am auzit Sabbath, chiar m-am speriat.
Imaginează-ți că ești în camping, lângă foc, e beznă totală
și asculți Sabbath.
M-am trecut fiorii.
Era ca în Blair Witch.
Serios...
Mai vreți? Mai pot să prăjesc ceva.
- Doamne Dumnezeule. - A fost incredibil de bun.
Perfect.
PARIS, FRANȚA
În căutarea inspirației! Suntem acum la Louis Vuitton.
Bine ați venit!
Am avut toată viața fascinația asta ciudată și nebunească.
Colecționez cufere de când mă știu.
Nu știu ce am. Îmi plac rucsacurile și cuferele.
Precis înnebunesc când intrăm aici.
Bine. În cazul ăsta, pregătește-te.
N-am văzut niciodată o cutie de Explorer,
dar am dorit să creăm manual ceva pentru aceste sculpturi,
aceste capodopere ale muzicii și artei...
Am fost onorați să fim primiți la Louis Vuitton și să-i vedem pe artizani.
Uitați ce avem aici...
Bravo!
Deci așa...
Am voie?
Mai vrea cineva să vină s-o deschidă? O fac eu?
Cam asta e ceea ce Louis a făcut dintotdeauna.
Lucruri ca să protejeze lucrurile pe care le iubești
și o fac cu clasă, creând adevărate opere de artă.
E atât de frumos...
Frate, suntem În căutarea inspirației!
E superb!
Cutiile care veneau cu acele chitare
erau foarte speciale, aveau acel...
Vuittonite.
Erau din piele portocalie și foarte rare. Vuittonite.
Cutiile originale nu mai există, ele nu prea rezistă în timp.
Și mi-a venit ideea asta să fac cele mai bune cutii din lume.
Cum cutiile îmbătrânesc în timp, sper să capete nuanța aia,
acel portocaliu și să adune toată transpirația, timpul și turneele.
Vor fi puțin... se vor juli toate.
Și cred că asta era ideea, să înceapă foarte curat,
ca să poată absorbi sufletul a ceea ce ducem în turneu, cred.
Chitara a inspirat un întreg stil de muzică,
pe care mama îl dezaproba.
- Ce zici, mamă? - Îmi place.
Asta cânta Metallica, mamă.
Nu mă băga în filmele tale.
Îmi amintesc că am văzut o fotografie.
Știi, când te uiți la reclame,
vezi imagini care îți rămân pe veci în minte.
Era o poză cu Keith Richards.
Era pentru Louis Vuitton. Și era atât de tare.
Stătea pe un pat, cu eșarfa lui cu cranii.
Iar lângă el era o cutie Louis Vuitton.
Și am zis: "Mamă, are o cutie Louis Vuitton pentru chitară."
Incredibil.
E ireal. Frumos, nu?
Bravo tuturor!
Ce faci, frate? Îmi pare rău că ești bolnav.
Salut, frate, ce mai faci? Da, știi cum e...
E nasol, frate, mereu mă îmbolnăvesc, nu știu ce-i cu mine.
- Cântai pe... - Păi ai cântat în ploaie.
Aseară ai cântat în ploaie, frățică.
Da, mă rog, știi cum e.
Se pare că chitarele sunt aici și o să facem...
O să facem prototipul din '57, frate. E oficial.
Da, l-ai mai văzut. L-ai văzut la mine acasă.
- Da, omule. - Frate, sunt mega entuziasmat.
Sperăm să facem 50, poate chiar mai multe.
Uite că putem recrea prototipul acela pentru toți cei care îl adoră,
care sunt ultra-fani și obsedați ca mine,
și le putem arăta oamenilor ce ne-a împărtășit Kirk.
El ne-a arătat comoara și a împărtășit-o cu lumea întreagă.
E superb. Iar Gibson poate acum să reproducă prototipul.
Noi putem face toată partea asta artizanală...
Știi de ce sunt atât de entuziasmat?
Pentru că o să am copii cu care să plec în turneu
și nu va mai trebui să-mi fac griji pentru ele.
O să obțin o replică exactă
înainte de concertul Sabbath din Birmingham,
ca s-o avem acolo, cu noi.
Apoi decizi tu dacă vrei s-o folosești,
dar măcar o avem gata înainte de concert.
Ar fi incredibil, frate.
Data viitoare când ne vedem o să fie la Sabbath, frate.
O să fie ceva foarte special.
Ne vedem în ziua concertului Sabbath.
Bine, scumpule, te iubesc.
Bine, vă iubesc, băieți.
Bine, odihnește-te, frate. Aloha.
Frate, cât de tare omul ăsta...
- Bun. - O pun pe partea asta.
FRAGIL
Back to the Beginning. Tocmai am ajuns.
Ne pregătim să arătăm ceva special.
Ne-a luat mult timp să le facem, dar simt că acum cercul se închide.
A fost o călătorie lungă pentru bestiile astea.
BIRMINGHAM, MAREA BRITANIE
Nuno la voce...
Suntem aici, frate.
BACK TO THE BEGINNING
Nu mi-am imaginat niciodată că voi fi invitat la Back to the Beginning.
Când a apărut vestea, am văzut-o pe Instagram și l-am sunat imediat pe Kirk.
Am zis doar: "Băieți, îmi dați și mie un bilet?"
Două zile mai târziu, sună Ross Halfin.
Și practic mi-a spus că Sharon Osbourne vrea să prezint eu evenimentul.
"Despre ce vorbești?" Iar el: "Da, ea te vrea pe tine."
N-am prezentat nimic în viața mea.
REPETIȚII BACK TO THE BEGINNING
Vă mulțumesc mult. Incredibil!
JASON MOMOA (ÎNCĂLZEȘTE PUBLICUL)
Și în fiecare săptămână apăreau alte trupe, tot mai multe și mai multe.
În momentul ăla, toți cei pe care-i iubesc, toată copilăria mea era acolo.
Iar eu urma să fiu pe scenă, ca prezentator.
Eram îngrozit.
Jason!
Demonul urletelor!
N-am mai fost niciodată într-un loc unde cele mai mari trupe din lume
sunt acolo ca să-l susțină pe eroul nostru.
Haideți să celebrăm împreună istoria Black Sabbath și a lui Ozzy Osbourne!
Povestea unor muzicieni extraordinari.
Doamne Dumnezeule...
- Salut, frumoaso. - Salut.
Mamă, arăți ca o alună pe lângă Jason.
- Veniți la poză. - Haide...
În același timp, facem asta. Facem Flying V-ul.
Facem Explorer-ul. Și mutăm totul acolo.
Adică luăm chitarele astea, le urcăm pe scenă, le arătăm tuturor.
Și doar faptul că eram acolo cu ele,
ca să sărbătorim Sabbath...
Să-l sărbătorim pe Ozzy.
Ozzy.
Bun. Deci ăsta e Sfântul Graal.
- Nu cred... - Avem niște surprize pentru tine.
Eram la tine acasă, în Hawaii, mâncând acel mic-dejun genial.
- Chiar ești bucătar bun. - Mulțumesc, frate.
- Și era perioada crizei de ouă. - Exact.
Voiam să-l sunăm. Era în avion.
Nu reușeam să dăm de el, apoi eram cu el și încercam să te sunăm pe tine.
Până la urmă ai făcut-o realitate.
Hai, frate.
Prototipul tău din 1957...
Doamne Dumnezeule!
Da!
Doamne Dumnezeule! E incredibil!
Da, frate!
Omule, e nebunie curată.
Oricâte vreți să faceți, o să le scoatem în lume.
Măcar 50.
Da, măcar 50, așa că ar fi foarte tare să licităm una...
Categoric.
Scrijelim pe ea tot ce-ai făcut pentru mine și o scoatem la licitație,
iar banii merg la All Within My Hands.
Hai s-o facem, frate. Are cineva un briceag?
- Are cineva un cuțit? - Are cineva un briceag?
Nu știu, o șurubelniță?
Are cineva o sulă? Un piolet?
Trebuie să facem cât mai multe chestii diferite
pe care să le putem scoate la licitație, iar banii să meargă la Gibson Gives.
Se potrivește perfect cu tot ce ne place să facem.
Ei vor să facă lucruri epice, noi vrem să facem lucruri epice și vrem să ajutăm.
Cel care o cumpără va avea prototipul din '57.
Care a fost la Back to the Beginning și are semnătura lui Kirk.
Cred că e destul de tare.
Episodul ăsta e un amalgam
de cele mai rare chestii, cele mai nebune idei pe care le-am avut în sezonul doi.
Și sper că tuturor... Sper să vă placă.
Apoi, peste toate, faptul că am fost la Back to the Beginning,
că l-am prezentat, că am fost acolo cu toate trupele astea.
Mă simt... Parcă sunt un copil mic.
Nu-mi vine să cred că am putut face asta. Și nu-mi vine să cred că am filmat-o.
Un vis devenit realitate. Mulțumesc că v-ați uitat. Vă iubesc.
Pa!
Am reușit, baby!
Bun venit la Back to the Beginning, ultimul concert al lui Ozzy Osbourne
și ultimul concert al fiilor Birmingham-ului: Black Sabbath!
N-o să vă mint.
Când s-a anunțat concertul ăsta,
am știut că va fi cea mai tare noapte muzicală din toate timpurile.
Am luat-o razna complet, am sunat pe toată lumea, pe Kirk, Phil, pe Ian...
Înnebunisem: "Frate, trebuie să ajung acolo și trebuie să-mi aduc copiii."
"Mă poate ajuta cineva?"
Pentru că sunt mai mult decât un fan, fraților, sunt obsedat de Sabbath
și de trupele care sunt aici în seara asta.
Metalul e în ADN-ul nostru!
Fiecare personaj pe care l-am jucat vreodată
a fost inspirat de muzica asta și construit pe muzica asta.
E în tot ceea ce sunt.
Când m-au sunat Osbourne și m-au întrebat dacă vreau să prezint, eram mort de frică.
N-am mai făcut așa ceva în viața mea.
Locul meu e acolo, în public, cu voi,
dar dacă asta îmi aduce un bilet
ca să fiu unul dintre cei mai norocoși 40 000 de oameni din lume,
atunci: "Ozzy, hai dracului să-i dăm drumul!"
Hai să dărâmăm locul ăsta!
Sunteți pregătiți?
Nu vă aud! Sunteți pregătiți?
Toată lumea la bord!
Să văd mâinile sus!
Nimic din ce-am făcut nu se compară cu prezentarea acelui concert.
Eram îngrozit, fericit, eram invidios pe public, am coborât printre ei...
Trebuia să fiu cu toată lumea și să-l sărbătorim pe omul pe care îl ador.
Sabbath ne-a oferit tuturor asta.
Haideți!
Să vă văd mâinile!
Eram în tribune și îl priveam pe Ozzy.
Când a intrat Sabbath, am început să ne apropiem.
Am zis: "Hai să mergem în față." Am mers și nu ne-a oprit nimeni.
Am trecut pe lângă ei și ziceau: "Hei, Jason!"
Iar eu: "Da, salut, băieți!"
Să vă văd mâinile alea!
Eram cu prietenii mei derbedei, cu copiii mei, cu iubita mea,
și ei ziceau: "Da, du-te acolo."
Am stat acolo și am filmat. Am încercat să filmez cât am putut de bine.
Eram complet fascinat.
Sunt mai aproape de Ozzy
decât oricine altcineva din tot locul ăsta.
Nici Geezer nu e atât de aproape de el.
Nimeni pe lume nu e mai aproape de Ozzy sau Black Sabbath decât mine!
E posibil?
E cel mai tare moment.
E în top cinci momente perfecte din viața mea.
Adică, nașterea a doi copii,
să-i văd pe Ozzy și Black Sabbath la ultimul lor concert, chiar acolo...
O nebunie.
Ultima piesă Sabbath din toate timpurile, baby!
A fost perfect.
Și trebuie să-i spun Prințului Întunericului...
Te iubesc. Aloha.
Îți mulțumesc enorm pentru tot ce ai făcut
și pentru tot ce ne-ai oferit.
Frate, asta a fost!
Totul...
Locul de naștere al metalului: Birmingham.
Ultima oară când vom vedea Black Sabbath.
Trebuia să fie și iubita mea aici.
Toate trupele mele preferate, toți prietenii mei.
Și nimeni nu e mai aproape de ei decât mine.
Ăsta e raiul.
Da, baby!
Cea mai scumpă cascadorie făcută vreodată!