Jah!
Osaka, Jaapan
See on hea.
Ma võtan selle.
Oota.
Minu jaoks on see nagu Püha Graal.
See on tohutu asi, mis minu jaoks 2. hooaja käima lükkas.
See oli suur unistus.
Ma tahan teha midagi, millest me rääkinud oleme,
unistanud oleme, mida ma pole teinud. Tahan sinuga ratta ehitada.
Kõigi erilisem mootor on sõjamudelitel, sõjaratastel.
Nii et 1942-1944. aastatest.
1943 on võimatu. - Saime teada, et 1943 on võimatu.
Mõnda ratast Harley ajaloost on raske leida.
Üks selline on 1943. aasta Knucklehead.
Tuleb meeles pidada, et Harley-Davidsoni tavamudelite tootmine 1943. aastal
langes ülimadalale. Mõne mudeli puhul umbes saja kanti aastas,
sest tol ajal toodeti sõjaväele nii palju.
Minu unistus on leida need sõjarattad
kogu maailmast ja tuua need tagasi.
Te olete nagu Jaapani kullatükid.
Kui on keegi...
Kaks inimest, keda Jaapan armastab rohkem,
on Max Schaaf 4Q-st ja Cycle Zombies.
Cycle Zombies puhul pole nii,
et need rattad on laos.
Ma ehitan ratta ja ütlen: "See ratas on valmis."
Siis võtab keegi ühendust. Tihti on see keegi Jaapanist.
Ma ei tea, miks. Oleme seal kõvasti vaeva näinud.
Jaapani mootorratta kultuur...
Ma õppisin nendelt, kui nemad uurisid Ameerika mootorrataste ajalugu.
Õppisin Jaapani ratta ehitajatelt palju.
Nad oli piisavalt targad, et mõista,
et kõik tahavad 1936. a ratast, sest see on esimene aasta,
aga kõige haruldasemad on 1943. ja 1944. a rattad, mis on sõja-aastad.
Mulle on see kõige haruldasem.
Mida ma saan teha, et see veel ägedamaks teha?
Tahtsin, et mul oleks teatud hulk sõpru,
kes ehitaksid endale käsitsi sõjarataste mudelitest mootorrattad.
Igaühel oleks oma War Pig.
See on nii haruldane, et 1943. a ratas toodi siia muuseumisse
ja see on suur au, et see juhtus.
Need rattad lähevad tagasi kohta, kus kõik algas.
Jaapanlased on ameeriklaste asju ostnud
enne seda, kui ameeriklasi üldse huvitasid 1950. aastad
või vintage Levi's teksad.
Siin liikusid inimesed edasi uute asjade juurde.
Arvan, et nii sattuski sinna nii palju mootorrattaid ja asju.
See pole selline asi, et mõtled, see on lahe, hakkan sellega tegelema.
Mul on sõpru, kes võtavad 15 aastaks laenu, et vana ratas osta.
Jah. - See pole neile trend.
See on nende elu. - Elustiil.
Nad nägid raskelt vaeva et see kraam sinna saada.
Ei kujuta ette, kui heidutav see oleks.
Sa ei oska keelt, tuled Ameerikasse
ja ostad midagi, mille me ehitasime 1940. aastate keskel
kõige karmima sõja ajal.
Mõnel inimesel on segased tunded seoses rataste müügiga välismaale.
Meie ajalugu nagu lahkuks siit.
Vanu rattaid on vaid kindel arv.
Tõesti on.
Nad sõidavad nendega palju, hoolitsevad nende eest.
Neil on suur huvi.
Seda on lahe näha, sest nii peabki.
Nendega peabki sõitma.
Tuleb lahe teekond. Esimest korda välismaale.
Hüppame üle tiigi.
Lähen Jaapanisse ratast ostma.
Seda ei juhtu. Jääb ära.
Keegi ei lähe Jaapanisse ratast tagasi ostma.
Tokyo, Jaapan
Max!
Hea päev, kullake!
Ta on osav.
Ma ei tea.
Ma ei hakka valetama.
See on üks kõige ilusamaid
rattaid, mis ma näinud olen.
See oli lahe, sest Jay tunneb seal mõnda inimest
läbi Instagrami suhtluse ja ta nägi asju.
Ta hakkas ostma 1937. aasta elevandiluuvalget Knuckleheadi.
Tüüp astus oma Porschest välja ja ta oli nagu semu.
Küsisin, et mis toimub. Ta näitas mulle pilti.
Su isa istus kahe aasta eest Mooneyesis ratta seljas.
See ratas on parim originaalseisus ratas, millega sõitnud olen.
See on nagu...
See on ideaalne.
Me alles maandusime.
See polnud ratas II maailmasõjast, aga see oli nagu Püha Graal.
Nägime seda, olime kõik koos, midagi sellist polnud juhtunud.
See oli nagu eelmäng.
Nii lahe, vaata seda.
Kõik väiksed tulukesed armatuuril töötavad.
Nende vanade masinate ja ellujääjate leidmiseks,
mis on ammu ehitatud, puutumata ja unustusse vajunud,
pead vaeva nägema, et neid leida
ja selle inimesega suhet arendama.
See tüüp, kelle käes see ratas 50 aastat oli,
sul peavad teatud mõttes omad huvid mängus olema
ja pead oskama asju üle vaadata.
Iga osa sulandub ühte, saad aru?
Kuidas see töötab?
See on nagu õmblusmasin. - On jah.
Pöörane. - Ma ei tea.
Kõik peale klapihoovade on...
Ei, see on uskumatu.
Astu kõrvale.
Ma arvan, et Jaapan on selline kultuur, kus inimesed
panevad toimuvat hästi tähele.
Ma arvan, et nad pööravad tähelepanu asjadele, mis ajatud
ja mis pole lihtsalt kiired hitid.
Kui seda eBays nägin, armusin sellesse.
Ei teadnud, kuhu see läks. Yujin sai endale ja nüüd on see sinu oma.
Toon selle tagasi.
Paneme selle Harley muuseumis 1936. a ratta kõrvale.
Rohelise ja valge.
See on elevandiluuvalge.
Ta ütles... - Ideaalne.
See on teatepulk.
Teatepulk. - Ta on viies omanik.
Ta annab teatepulga sulle. - Kuues!
Kuues. - See on mu lemmiknumber!
Jah, kuues teatepulk. Lahe.
Oled ärevil, kui kohtud kogujaga ja loodad, et suudad
ta panna loobuma millestki, mis on talle kallis,
mida ta on jahtinud ja kogu elu otsinud.
Teatus mõttes on see nagu identifitseerimine,
see on nii oluline, nii haruldane.
Aga ütled: "Ma panen selle siia"
"ja ma viin selle tagasi sinna, kust see tuli."
Yujini kodu.
Saime elevandiluust kuninga.
Elevandiluust kuninganna. See on naine, eks?
Ta nimi on Silky. - Jah.
On sul hea tunne? - Suurepärane. Ta on kaunis.
Ainult Harleyd
Olen Eric Espinoza.
Mulle kuulub riidefirma nimega UNIF Clothing.
Arv muutub, oleneb, kellelt küsida,
aga neid rattaid tehti kokku veidi üle saja.
Paljud pole aastate jooksul säilinud.
Saan kahe käe sõrmedel üles lugeda, mitut ehtsat ma tean.
Enamus inimesi ei näegi seda rattast, veel vähem saavad nad sellega sõita.
1943. ja 1944. aasta Knuckleheade
ehitati terve aasta jooksul vähem kui 70 või 80 tükki.
Ühe oma silmaga nägemine on uskumatult haruldane.
Ei loe, kui palju raha sul on,
sa ei leia selle abil 1943. aasta Knuckleheadi.
Keegi võib öelda, et tahab 1943. aasta Knuckleheadi
ja vastad: "Õnn kaasa."
1943. aastal tuli Harley tehasest neid välja 115 või 130 tükki
ja nüüd me otsime neid taga.
Tokyo, Jaapan
Seal olid rattad, mida ta väga tahtis.
Number üks oli originaalvärviga 1943. aasta ratas,
mis kuulus meie sõbrale Gakule Hawgholicust.
Kõige pöörasem oli see, et mida Jason tahtis, polnud müügis.
See on mu sõbra ratas.
Ta ütles, et lähme sinna ja ma püüan ta ära võluda.
Jason on võluv.
Aga püüad osta ratast, mis on
originaalvärviga ja üks 12-st või 15-st.
II maailmasõja ajast pärit mudel
on haruldane kogu maailmas.
Ameerikas on neid muidugi kõige rohkem,
aga need on kõikjal Jaapanis ja Euroopas laiali.
Kota Roller, Ripper ajakirjast on Maxiga hea sõber.
Olen Kotat mõnda aega teadnud ja Kota on Gakiga hea sõber.
Pildil on see teistsugune.
Tahtsin Jaapanis Gakiga kohtuda.
Minu jaoks on ta Jaapanis üks suurkujusid.
Sain temaga kohtuda. Olin paljusid ta rattaid näinud.
Nägin teda Rolleris. Nägin ta 1943. a ratast
ja see tegi mitme asjaga algust.
Originaal. - Jah, originaal.
Seal see on.
See on kõige lahedam ratas, mida näinud olen. Vaata seda.
Persse.
Mind jahmatas, kui nägin, kuidas Gak rattaid ehitab.
See on väga väike garaaž, kus on maailma parimad osad,
aga väikses ruumis ja töötab põrandal.
Kuuled millestki ja siis jõuad küüni
ja paljastad selle ja kuuled sellest lugu.
See on nagu jaht ja tunned ootusärevust.
Me lendasime sõpradega Jaapanisse, et ta garaaži minna.
Esiteks, ta ei räägi inglise keelt
ja ma ei räägi jaapani keelt, nii et...
See on kaunis.
Oh sa poiss.
Hea gaas.
See on nii lahe.
Ma olen Gaki umbes 17 aastat tundnud.
Gak on nii majas maganud umbes 10 aastat tagasi
ja ma ei mõistnud eriti Gaki.
Mõnda rattaehitajat ülistatakse õigetel põhjuste
ja mõnda ülistatakse põhjustel, mida ma ei mõista.
Gak on mootorrataste ajalooga tihedalt seotud
ja ta on neid umbes 30 aastat kogunud.
Tal on väga hea maitse.
Gaki suured munad on siia juba mõlgi teinud.
Jah. Sinu munad tegid siia mõlgi?
Minu munad? Jah, liiga suured. - Liiga suured.
See, et minul ja Maxil on juba sidemed olemas,
teeb ülemineku sujuvamaks.
Müük ei käi nii, et Jay ütleb:
"Siin on raha. Näeme hiljem. Ma lasen jalga."
Tavaliselt see nii käibki.
Aga Jay ütleb: "Me saadame ratta Ameerikasse."
"Tule kaasa. Sõida rattaga."
Koged sõitmist läbi terve riigi Harley muuseumisse.
Ratas läheb muuseumisse.
Sellel on mu tätoveeringud.
Davenport? - Jah.
Davenport? Ma kasvasin Iowas.
Kasvasin Iowas. Sündisin Hawaiil, kasvasin Iowas.
Hawaii tätoveeringud Iowast.
See on lahe, raisk.
Jason on väga...
Tal on karismat.
Ta on sõbralik ja ta tõmbab inimesi ligi.
Jasonil on võime inimesi ligi tõmmata.
Nii ületasime me barjäärid.
Ma tahtsin, et ta teaks, kui oluline mulle seal olemine oli,
milline au see oli.
Ta ei võtnud pakkumisi vastu ja Kota...
Ta aitas kokkuleppe teha,
sest tema oli minu ja Gaki vaheline tõlk
ja ma arvan, et Gak nägi, kui kõrgelt ma kõike hindan.
Gak, võib-olla sa müüd selle mulle?
Võib-olla. Aitäh.
Aitäh.
See on...
Sama. - Sama.
Sama, eks? - Sest...
Mu peas.
Peas on sama asi.
Vana stiil. - See on põhjus, miks ta sulle müüb.
Ta teeb seda.
Jah!
Arvan, et alguses nad mõtlesid: "Ta tahab siia tulla"
"ja ära osta asjad, mis meie oleme ostnud."
Ma rääkisin Gakile, et ta on tõeline huviline.
Ta pole koguja, kes paneb need lattu ja sa ei näe neid enam.
Oma unistustes.
Sõidutan need Harleysse tagasi.
Seal näevad neid kõik. - Sõidame terve tee.
Kõige ilusamad, mida näinud olen.
Me sõidame Harley-Davidsoni.
Milwaukee, me tuleme!
Olen David Polgreen.
Mu päevatöö on jurist firmale nimega World Poker Tour.
Väga haruldane ratas.
Knuckleheadi aastate teine kõige haruldasem.
1944. aastal tehti neid alla 500.
Saime Ericuga kaks ratast hunnikust, mille me koos ostsime
umbes viie aasta eest.
Ta mainis Jasonile, et mul oli 1944. aasta ratas.
Ta tegi mulle kohe FaceTime'i kõne.
Kohtusin Polgreeniga läbi Espinoza.
Nad jahivad koos ja leiavad haruldasi osi.
See algab ratastest, siis armud inimestesse
ja saad nendega sõbraks.
Öeldi, et tal on 1943. ja 1944. aasta ratas.
Teeme ära, ehitame neid.
Minu puhul pole asi üldse rahas. Ma ei müü kunagi selliseid rattaid.
Tavalist ei müüks ma kunagi sellist ratast.
Tahtsin lahedaid ideid kasutada enda ratta ehitamiseks.
Seepärast pole ma seda teinud.
Jason on ainus, kellele olen ratta ehitanud.
Olen õnnelik, et tema selle saab, sest ta oskab seda hinnata.
Mõte sellest, et ratas, mille ma kokku panin,
läheb muuseumisse, on hämmastav.
Seal hoitakse Harley ajalugu.
See pole tühiasi, kui su ratas on seal.
Ehitajaid oli palju, aga tahtsin kaamerad anda
paarile ehitajale, et seda dokumenteerida.
Ma tahtsin Maxi ja Scotty puhul kogu ehitusprotsessi jäädvustada.
Mulle on alati fotograafia meeldinud. Lapsena tegin pinnikaamera.
See oli mu esimene armastus.
Ma ei arvanud, et minust saab professionaalne rulataja.
Minu plaan oli saada rulatamise fotograafiks.
Sain rulatamise eest paar esimest palka.
Mul oli soovide nimekiri, kus oli Leica M6.
Läksime kaamerapoodi, ostsin Leica M6,
aga kartsin seda kuskile kaasa võtta ja Oaklandis pildistada,
sest ma olen Oaklandis
ja selle ees on suur punane täpp.
Pani täpi peale teipi, aga kõige enam
hirmutasin mind need inimesed, kes mu ümber olid.
Siis kohtusin Jasoniga ja ta loobib neid niisama.
Ta viskas selle üle laua ja ma mõtlesin, et see on päris punk.
Minu oma on siidi ja tööriistakohvri sees seifis.
Olime Jaapanis ja ma aitasin tal Gakilt ratta saada
ja ta otsustas mulle 1958. aasta M3 anda.
Kui ta selle mulle andis, ütles ta:
"Ära hoia seda oma tööriistakastis luku taga."
Ma ei tee seda. Pean lubadusest kinni.
Ma ei saa tehnikat oma halbades piltides süüdistada.
See on minu süü.
Mul on väga lahe tööriist, üks parimaid.
Ja olen näinud paljusid tegemas imelisi pilte halbade kaameratega.
See on mu lemmik fotograafia tüüp.
Sa ei püüa auhindu võitu ega kedagi jahmatada.
Sa dokumenteerid vaid hetke.
Eriline päev, mille sa ilmselt ära unustad,
sest selle asendavad uued mälestused.
Ma kannan nüüd alati kaamerat endaga kaasas.
Ma olen väga keskpärane, aga ma armastan seda.
Minust ei saa parim keevitaja ega parim maalija.
Ma polnud kunagi parim rulataja.
Mulle meeldib, kui on, mille poole alati püüelda.
Objektiiv hakkab juba messingi värvi minema.
Messingi värv hakkab läbi musta paistma.
Hakkasin rohkem uurima Leica messingi kohta
ja kuulsate fotograafide kohta, kes neid kogu elu kaasas kandsid.
Messing paistab nii kaunilt läbi musta värvi.
Ütlesin, et panen rattale messingi ümber
ja värvin selle mustaks, et see oleks Leica moodi.
Esitlesin seda mõtet ka Jasonile
ja ta ütles telefonis nii valjult "vennas".
Bling-bling.
Meil on 1942., 1943. ja 1944. aasta rattad.
Harley haruldasemad mootorrattad.
Ja me võtame need Knuckleheadid,
anname neile mootorid ja ütleme, et tehke kaunist kunsti.
Siin on minu mõte.
Tean, et see on kiiskav, aga see saab lahe olema.
Nende ehitamisesse saab end ära kaotada, sest ma olen kunstnik ka.
See on mulle tõeliselt inspireeriv,
sest töötan erinevate viimistlustega.
See meenutab mulle üht esimest minu ehitatud 4Q ratast,
kui mul oli kindel eelarve ja ma olin nii elevil.
Ma ärkasin kell 08.00,
läksin otse garaaži ja olin terve päeva seal.
Issand.
Vennas. - See on lahe.
Need kuradi asjad...
See, mida ütlen, on klišee,
aga öeldakse, et saad ühe osa ja sul tuleb ratta ehitamise mõte.
Nagu kõige puhul, millele sa pühendud, see muutub.
Sinu armastav suhe sellega muutub ja ma olen...
See on minu peas valmis ehitatud, mis on nii hea tunne.
Ainuke värv Leical on punane täpp.
Mõtlesin, et tahan punasega midagi teha.
Ma tahan, et see oleks pealt must ja et punane paistaks läbi.
Peame päikse kätte minema.
Ka see kulub aja jooksul ära.
Ükskõik, mis aasta Knuckleheadi valimine on esimese maailma värk.
See on juba alguses nii ilus
ja ma pean seda austama.
Selle ehitamise käigus õpin ma fosfaatimist,
mis on keemiline viimistlus.
Enamus selle ratta terasest osad
panen ma fosfaadi lahusesse,
et anda neile must metalse läikega viimistlus.
See oleks naljakas pilt, mis saata tulevikust 10-aastasele endale.
Sul poleks aimugi, kas sa oled tegija või mitte
või mida paganat sa teed.
Väga lahe on mõelda, et see on pea sama kaitstud
kui kroomiga.
Sellel on kiht,
mis ei lase sel roostetada ja annab sellise viimistluse.
Jah, see on lahe. - Jason ütle, et mine hulluks.
Nii et ma lähen sellega päris hulluks.
Teen asju, mida ma pole varem teinud.
Jay ja meeskond ühendasid mind ühe Leica tüübiga.
Rääkisin talle projektist.
Ütlesin, et mu sõber Dayton valas paar asja valmis ja ta läks arhiivi.
Ta leidis midagi ja saatis mulle.
Mul on siin paar osa nagu see Linkerti kere
sama ajastu rattalt.
See sulab kenasti. - Messing. Võime seda sulatada.
Vaatame, mis nad veel saatsid.
Jah, 1942.
Lahe on see, et see on 1942. aasta Knuckleheadi mootor.
See on sama ajastu.
Ja need osad on 1940. aastate algusest pärit Leicadelt.
Sulatame need kõik ära.
Valame ümber ja teeme paar osa rattale.
Jah. - Ja see elab igavesti.
Pildistasin kunagi filmiga
ja ma armastasin seda, sest see justkui seostus ratastega.
See ebatäiuslik asi ratta juures teeb selle lahedaks.
Leiad bensiinipaagi, millel on kriim,
sellel on üle joodetud jälg.
See on nagu arm. See on mälestus.
Ratta ehitamise ja piltide tegemise protsess
on nii inspireeriv olnud.
Tunnen nagu läheksin mälestuste juurde tagasi
ja fookusest väljas ebatäiuslikud asjad meenutavad ratta juures,
kuidas ebatäius teeb ratta paremaks ja räägib oma lugu.
Kamakura, Jaapan
Näita. Oh sa poiss. - Lähme tuurile.
Vaadake. - Taka, sul on palju rattaid.
Issand, Taka, sa muudkui kasvad.
See kasvab. - Vennas.
Seda polnud viimane kord.
Oh sa poiss.
Taka number üks. - Kas saaks õlle?
See oli lahe. Saime minna Taka garaaži, kellega olen hea sõber.
Ta on tõeline tegija.
Mis aastas see on? - 1945.
On see müügis? - Ei.
Võib-olla? - Võib-olla.
Võib-olla, jah.
Oh sa poiss.
Jaapan, Jaapan.
Takale meeldis lugusid jutustada,
vanu rattaid leida ja need ellu äratada
ja uuesti elustada ja neile uued kodud leida.
See oli väga sarnane asi.
Sellel tasandil meil tekkiski side.
Cycle Zombies on alati justkui lugu olnud.
Inimesed on nii veidrad.
Vahel kuuled infot teatud inimeste või bändide või mille iganes kohta.
"See bänd ei tohiks sulle meeldida. See pole esialgne laulja."
Oled juba eos tüdinenud ja ma vihkan seda meie ja inimeste juures.
Taka tuli siia. Ma kuulsin temast. Ta tuli siit läbi.
Ma ei teadnud, kas ta on lahe tüüp. Kas ta pole lahe? Kas ta peaks meeldima?
Siis lülitad oma jama välja
ja saad aru, et su ees seisab pagana armas inimene.
Ta tuli siia garaaži ja ütles: "Siin on tõeliselt hea tunne."
Mõtlesin alguses, et mis mõttes? Temperatuur?
Ja ta ütles: "Ei, ei. Siin on väga hea tunne."
"See koht on tõeliselt maagiline."
Või mida iganes ta ütles. Vahel ma armastan jaapani keele tõlget,
sest see on nii äge ja ehe.
Scotty, Max, kas te nägite seda?
Kus see on maa alla maetud?
Jah, nägin videot. - Vaadake seda.
See oli bussi kõrval. Nad lohistasid selle välja.
Kujutad sa ette?
Iga kord, kui olen ta garaažis käinud,
on ta kõhklemata sõitmiseks ratta andnud.
Ta avab sulle kogu garaaži ja pooled ratastest on klientide rattad.
Nad armastavad ja usaldavad teda nii palju, et lubada ameeriklastel
nende ratastel ringi kimada.
Kes see tüüp on?
Jaapani parim.
See on ainuke valge jaapanlane.
Ta on tõeline kullatükk.
Tema kirjeldamiseks pole paremat sõna.
Aga ta on vana hing, armas inimene. Lihtsalt imeline.
Aga me püüame ka originaalid saada.
Nii et... - Seepärast oleme siin.
Aga tahame... - Seepärast oleme siin.
Mis sul on? - Püüame seda teha, aga...
Sina tuled töökotta ja me müüme sulle asju.
Nüüd on sinu kord.
Alati!
Arvan, et kunstniku stuudios käimine on üks lahedamaid asju.
Näed, millega nad end ümbritsevad, et neil mugav oleks ja nad tunneksid kaost.
Mis iganes see on. Picasso tööruumide nägemine on sama oluline,
kui ta maalide nägemine.
Kujuta läbi terve riigi sõitmist.
Sina ka.
Ta sõidab. - Jah.
See on tore.
Jah, aga ma mõtlen sellele. - Kõlab hästi.
Peame sõitma minema. - Lähme sõitma.
Ma reisisin tänu rulatamisele umbes 10 inimesega väga palju.
Oled harjunud paljude inimestega.
Olen harjunud selle tundega, et astud restorani
ja kõik püüavad aru saada, mis bändis sa oled või püüavad mõistatada.
Ma olen ka üsna vaikne ja mulle meeldib jätta endast väike jälg maha.
Ma muretsesin veidi Jasoni ja kõigi teistega sinna minemise üle.
Max on erak. Ta on must lammas.
See on naljakas, sest oleme nii erinevad,
aga meile meeldivad samad asjad.
Meid kasvatati erinevalt.
Mulle meeldib elada keskusest kaugel ja mulle meeldib üksi olla.
Kui nägin, mida ta tegi, kuidas ta sõitis,
see kindlasti mõjutas mind.
Ta oli justkui kangelane. Ma vihkan sõna "kangelane",
aga ta oli lahe kutt ja ma imetlesin teda.
See oli nii lahe, sest ma mõistsin Maxi pärast seda.
Ütlesin talle: "Ma olen sind kaua imetlenud."
"Rattaid, mida sa ehitad, seda, kuidas sa tegutsed."
See oli üks asi, mis selle reisist mulle meelde jääb.
Ma olen meelega selles skenes natuke nagu autsaider.
See ei tähenda, et sa ei meeldi mulle või ma ei taha kutset.
Ma tahan kutset,
aga tahan siis otsustada, kas tahan minna.
See on ärevuse ja mu kasvatuse tõttu.
Asi pole selles, et ma ei hinda kedagi või keegi ei meeldi mulle.
Olen seda Jasoni kaudu õppinud ja ta on mu rohkem inimeste keskele viinud.
Selle reisi parim osa oli, et tundsin, et kuulun kuskile.
Ma kuulungi, aga see tuletas seda meelde ja see oli tore.
See oli uskumatu reis.
Uskumatu. Ma pole mitte kunagi midagi sellist näinud.
Ma pole mitte kunagi midagi sellist näinud.
Kõige haruldasemad 1936. ja 1937. aasta rattad.
Ja 1943.
Üleni must 1943, 1944...
1945.
Persse!
See on pöörane. Nagu...
Uskumatu, kui viime need Harleysse ja näeme inimeste nägusid.
See oli nagu lumepall.
See algas pisikesena. Sa ütlesid oma mõtte välja
ja nüüd istume siin rataste ja sõpradega.
Nad on vaeva näinud, et need rattad leida
ja keegi leidis nad.
Oleme Gaki kaua tundnud ja Takat ja kõiki.
Oleme sinuga saanud justkui need punktid ühendada
ja rattad, see on nagu... Ma ei tea. Max, eks?
Jah. Esimene asi, mis me ütlesime, oli see, et peame neid austama,
sest Gak, Taka,
Yujiniga kohtusin eelmise reisi ajal, aga nad on ajast ees.
Gak teab nendest asjadest meist rohkem.
Meie imetleme teda. Tema mõjutab meid.
Kui see mõte Jason tuli, siis mõtlesin, et olgu, see on mõte,
aga mõtetest ei saa alati asja.
Siis oli Gak nõus mängima ja Yujin tahtis mängida.
Meil on paberkotiga raha kaasas.
Nad lubasid meil ratastega sõita ja nii see läks.
See oli hämmastav.
Mina ja Scotty saime lähedasemaks.
Tunnen nüüd Gaki paremini.
Sain Yujinilt oma lemmikkiivri, mis on mul välja pandud.
Taka võtab meid alati avasüli vastu.
See on nii lahe.
Ma poleks iial arvanud, et see mõte jõuab nii kaugele.
Aitäh kõigile, et seda tegite, sest see on...
Olen neid vaadanud ja imestanud alates 19. eluaastast.
Nüüd olen 45. See on pikk aeg.
Me pole neid koos näinud ja olen juba elevil, et need koju viia
ja Harleyle aitäh öelda.
Ja siis tahan kõik sõbrad kokku kutsuda.
Sest armastan pidutsemist.
Peame hea peo maha. - Jah.
1944, 1944, 1943, 1943,
1943, 1943, 1944, 1944.
Püha perse.
Kõige haruldasemate rataste rivistuse nägemine.
Nii paljusid sõjarattaid pole kunagi kokku pandud.
Meil on oma armee.
Polgreen, tule siia.
Issand jumal.
See on kuum. - Vaata seda. Punane.
Need lenksud... Mis lenksud need on?
Flanders number 11.
Need on parimad.
Imeline. - Sinu gorilla kätele.
See on kaunis.
Originaalvärv. - Jah.
See on ulakas. - Ulakas.
Need kuradi lenksud.
1943. aasta ratas on kõige lihtsam ja parim.
Minu arust on see parim.
See on lahe. - Sest see võeti paljaks?
Sest see on justkui karkass.
Said selle, kui olid õnnega koos.
Tahaksin seda tol ajal endale.
Ei mingit pinget, Eric.
Keegi ei vaata. - See on vaid...
Osa kestab vaid 45 minutit.
Oota, te filmite? - Jah, me filmime.
Beach Whipi poisid on tõeliselt head.
Vajuta käivitamise ajal signaali.
Sa oled vist soovitatud kaalust kergem.
Kas te näitate seda teleris?
Tahan öelda, et enne seda, kui pidin ratast 25 korda käivitama,
läks see kohe käima.
Iga kord esimesel või teisel korral.
Eric, kas guugeldan, kuidas seda käivitada?
Selleks on vist YouTube'i video.
Kõik, kes ratastega sõidavad, teavad, et tuleb aeg,
kui mõtled, et mis toimub.
Vahel ma arvan, et universum ütleb nii,
et oota natuke enne ratta selga istumist.
Ja siis see töötab.
Vaata torusid! Mida kuradit?
Mida paganat?
Püha perse.
See on 1942.
Harley-Davidson. - Ratta nimi on Veresaun.
"Sõjakärssadel pole enam võimu. Jumala käsi lõi kella."
Kohtumõistmise päev, jumal kutsub. Sõjakärsad roomavad käpuli."
Inspiratsioon oli see,
et see tüüp läks sõtta, tal oli ratas ja kui ta tagasi tuli,
oli ta teistsugune, ta nägi erinevaid asju ja see muutis teda igaveseks.
Läksin süvitsi sellesse inspiratsiooni.
Nägin neid mehi seina ääres oma kiivritega
ja nende kiivritesse oli asju graveeritud.
Luuletus või piiblivärss.
See on piibli viimane lehekülg. Ilmutuse raamat 22.
See rebiti välja ja liimiti peale.
Need lilled võivad olla tema naiselt kodust.
Mu sõber Dayton valab vorme. Dayton käis töökojas.
Leica saatis osi 1940. ja 1942. aastatest.
Sulatasime need ära ja sulatasime kaks Harley Linkerti karburaatorit ära.
Ja see on see. - Püha perse.
Ja see on käigukang.
Käigukang on sellest?
Need on otseses mõttes...
Leica osad sõjaajast. - Sulatatud Leica ja karburaator.
See ratas oli nagu kaevikukunst.
Ta igatses oma peret
või graveeris teatud laulu sellesse.
Iga detail on temaga kaasas käinud, kaevikus olnud.
See on kaunis. - Tänan.
Olen nii elevil, et selle Milwaukeesse viime,
kus kõik seda näevad. See jahmatab inimesi.
Aitäh. Olen ka elevil.
Sina tõid perekonna kokku ja andsid meile selle võimaluse.
Tõsiselt, see Leica värk on nii lahe.
Pildistamine ja rattaehituse dokumenteerimine.
See on hämmastav olnud.
Mul on sulle veel üllatusi.
Pagan. Kui Jay ütleb, et tal on üllatus, teeb see mind närviliseks.
Kallis oled. See on imeline. - Sina ka.
Oled mulle kallis, semu.
Ratta ehitamine oli raske,
sest tahtsin, et see oleks eriline.
Me käisime Jaapanis ja kogusin inspiratsiooni.
Saime lõpptulemuse kätte ja tööle asuda
ja kilomeetreid tallata
ning rattad sisse sõita, see on kõige olulisem.
Need olid nagu kõige paremad jõulud.
Tema ratas on nii elegantne. Näituse ratas, nii korralik.
Vaata seda kulda seal all.
Tead, mu armastus Leica vastu on...
Esimene asi, mis ma kuue kuu eest tegin,
oli raamile messingist katte tegemine ja ma tahan...
Tahan, et see jutustaks lugu. Need torud on keevitatud.
Need hakkavad roostetama. Paagil on 70-aastane lakk.
Ajasin bensiini peale. Vaata, kui lahe see on.
See on korgiga samasugune.
Tuled on vist vanalt 1940. aastate Prantsuse lennukilt.
Aga see on nagu sa oleksid raamatu lahti teinud.
Ja see muutub millekski muuks.
Võime raami vaadata
ja sinna kohe midagi peale graveerida.
Aga näed, kuidas see siit juba läbi paistab?
Võrgu peal.
Täpselt nagu su Leica.
Nagu kaamera pealmine osa, kus Leicat kerid.
Sõda ja rahu
Näed siin, kuidas see alt välja paistab. Ei tahtnud seda võltsida.
Tahan, et see kasutamise käigus juhtuks.
Nii see peakski juhtuma. - Jah.
1940. aastate koeravile.
Ja see väike amulett.
Mis see esituli on? - See on parim.
Ma ei taha kaamera ees öelda, sest ei taha...
Aga see on sinu oma.
See ratas on...
See on sisse sõidetud, nii et punane
ja see läheb... - Jah.
See punaseks ja see vaskseks?
Raam läheb vaskseks ja ise on tumepunane,
mis on kaetud mustaga nagu värvgi.
Paak, poritiib ja need on vanad Harley osad.
Nii et see läheb seda värvi. Juba lähebki.
Jah. - See on parim.
Ma arvan ka.
See on nii lihtne ja puhas, aga ka keerukas,
Saga see...
See on peen. - On jah.
Need on... - Täpselt.
See on kaunis.
Nii kaunis.
Kallis oled. - Sina ka. Aitäh.
Jah. - Tore, et see sulle meeldib.
Jumaldan seda. See on nii keerukas ja lihtne.
Pagan, vennas.
Ma olen väga rahul. Olen väga elevil.
Kui see ära läks, hakkasin seda igatsema. Tahtsin seda näha.
Kui näitlema hakkasin, oli mul vaid üks ratas
ja ma kujutasin ette, kellega koostööd teha.
Nägin imelisi rattaid ja paljud neist läksid Jaapanisse.
Tuli mõte minna Jaapanisse, kus saaksime osta tagasi armastatud asjad
ja saame neid kõikiga jagada ja Harleyle tagasi anda
ja need muuseumisse panna.
See algas pöörase ideena.
Sa ei tea, kas saad hakkama, aga see on tehtud.
On üks tsitaat. Siia sõites avasin raamatu, mida ma lugesin.
Siin seisab: "On inimrass, mis ei sobitu."
"Rass, mis ei suuda paigal püsida."
"Nad murravad sõprade-sugulaste südamed ja rändavad, kus tahavad."
Mõtlesin, et me olemegi rändurid.
Me ei püsi paigal.
Rattad suitsesid ja me kimasime nende ratastega
kivistest küngastest üles ja olime justkui ellujäämisrežiimis.
Mõtled, et kui palju kõik need rattad maksavad.
Vaatasin Jayle otsa ja ütlesin: "Sõidame nendega, me ei peida neid."
Jay ütles: "Sõidame need ribadeks ja ehitame uuesti."
See ongi asja iva. Nende ratastega sõitmine.
Mitte keegi teine ei vaata sind ega ütle:
"Mulle meeldib, mida sa teed. Pane hullu. Tee, mis tahad."
Mul pole seda olnud. Selle rattaga eriti.
Ta ütles: "See on sinu nägemus. Oled kunstnik. Tee seda."
Jason andis meile raja ette.
Ta ütles, et tulge, lähme.
Järgnege mulle või hargnege ja rääkige mulle sellest.
Jah, tema pakub seda. Tema on see säde.
Olen õnnega koos, et ta mul olemas on.
Võin igal ajal olla bensiin tema sädemele. Teeme ära.
Minule jaapanlasele on see protsess,
kus me toome Ameerikast ratta Jaapanisse,
viime tagasi Ameerikasse ja paneme selle muuseumisse, see on väga...
ebaharilik, võimatu.
Ma olen vaid mootorrattur, kellel pole isegi töökoda.
Minu jaoks on see suur au.
Filmitud suletud teel. Ärge üritage järgi teha.
Mõned hetked annavad justkui hoobi.
Kui me teist korda üle silla sõitsime ja olime kõik laiali,
vaatasin ma Jayd ja Sottyt
ja see oli hoop.
See oli parim hoop.
Nagu kõik oleks omavahel kokku tulnud. Mul olid külmavärinad.
Ratas oli ideaalne. See oli ideaalne hetk.
Töötasin ratta kallal, panin selle kokku ja sõitsin sellega.
Mul oli üks hetk,
kus tundsin surinat ja külmavärinaid ja pisar oli silmas,
sest see on üsna sürreaalne tunne,
et see sai alguse mõttest ja nüüd oleme siin.
Kõik kimavad mööda teed.
Suure HD entusiastide grupiga koos sõitmine
oli väga lahe kogemus. Ma ei unusta seda kunagi.
Mootorrattad, mis on all korrusel, mis Jason siia tõi,
on meile firmana ja kultuurina
justkui aken meie minevikku.
See, mis Jason nende saamiseks tegi, on uskumatu ja märkimisväärne.
See on miski, mida ilmselt ainult tema suudaks.
Sul peab olema inimeste ja sõprade võrgustik, kes tunnevad kedagi,
kes tunnevad kedagi, kelle tädil oli see mootorratas või mida iganes,
et tal nii lai haare oleks.
Ma arvan, et see oleks saanud juhtuda vaid tänu temale.
Kullake, sa oled kodus.
Need rattad on kõige haruldasemad
ja see, et nad on ühes kohas,
on üks põhjustest, miks see koht ehitati.
Harley-Davidsoni puhul tuleb meeles pidada
selle minevikku ja et mootorrattad on meie DNAs.
See on tähenduslik, sest masinad ehitati siin.
Ja see on oluline, sellel on oma tähendus.
Kõik laabus ja see on väga võimas tunne.
Paljud inimesed räägivad oma unistustest,
aga on haruldane, et keegi need täide viib.
Jason viis oma unistuse täide, see oli tema unistus.
Ta on alati positiivse suhtumisega.
Ta suudab oma sõpru kaasata.
Arvan, et tänu nendele kahele omadusele
suutis ta selle korda saata.
See puudutas mind.
See on mootorratastega seoses üks kõige märgilisemaid hetki.
Tõin kogu maailmast kokku nii eriilmelised inimesed.
Vau. Jah.
Nii lahe.
See on kõik, mida armastan, mis teeb närviliseks.
See ajab mu hulluks. Ajab...
See on kogu minu veidrus.
Harleysse sõitmine kõige paremate ratastega ja nende muuseumisse panek.
See on... Mul polegi muud tahta.
Enam paremaks ei lähe.
Samas oli mu poeg seal,
ta sai sõita ja parimatelt õppida.
See on eriline hetk mu pojaga, mis paneb end näpistama.
Jason Momoa II maailmasõja kollektsioon
Mõelge nendele meestele, kes tulid sõjast, mida nad oleksid teinud
ja mida isiklikku ratastele lisanud.
Sinu ratas erineb Scotty omast,
mis näeb välja nagu kaevikukunst.
Maxi oma kuradi ilus ja seksikas.
Te olete nagu Matisse ja Picasso ja Rembrandt.
Teil kõigil on oma stiil ja see, et me saame
seda teha ja originaalrattad samuti, nagu...
Olen elevil, et kõik neid täna näevad.
On alles pilt. - Aitäh kõigile!
Aitäh, et selle unistuse täide viisite.
Sain neid kohti külastada, leidsin uusi sõpru
ja mul on tunne, et sain midagi, mille väärtus on mitmekordne
võrreldes sellega, mis ma maksin.
Tegelikult oleksin pidanud ratta igaveseks endale jätma.
Aga kui ma poleks sellest loobunud,
poleks ma saanud siia sõita.
Ja kuigi ma jäin rattast ilma, sain kogemuse, mis on veelgi parem.
Pildi autor Max Schaaf
Pildi autor Scotty Stopnik
Pildi autor Max Schaaf
Pildi autor Scotty Stopnik
Tõlkinud: Piret Pruul Iyuno