Да!
Осака, Япония
Невероятен е.
Ще го взема! Ще го взема.
ПО ШИРОКИЯ ПЪТ
Оукланд, Калифорния
Фор Кю Къндишънинг
За мен това е Свещеният Граал. Това е мащабен проект,
който положи началото на втория сезон за мен.
Това беше голямата ми мечта.
Искам да направим нещо, за което сме си говорили.
Да осъществим мечтата ми да сглобя мотор с вас.
Най-специалните мотори в момента са военните модели.
Военните мотори от 1942, 1943 и 1944 г.
Забрави за 1943 г. - Разбрахме, че този модел отпада.
Някои мотори на "Харли" се намират много трудно.
Един от тях е "Нъкълхед" от 1943 г.
През 1943 г.
производството на цивилните модели
намалява значително - едва стотина бройки на година,
защото по това време почти всичко се произвежда за нуждите на армията.
Мечтата ми е следната -
да открия тези военни мотори по целия свят
и да ги върна у дома.
Вас ви обожават в Япония.
Надали има хора, които са по-известни в Япония,
от Максуел от "Фор Кю" и "Сайкъл Зомбис".
"Сайкъл Зомбис" не държат мотори в наличност.
Скоти Стопник от "Сайкъл Зомбис"
Сглобявам някой мотор и обявявам, че е готов.
След това някой се свързва с нас. Често се оказваше някой от Япония.
Не знам защо. Явно хората там ни харесват.
Японската мотоциклетна култура...
Макс Шаф от "Фор Кю Къндишънинг"
Научвал съм неща
от проучванията им за американската мотоциклетна история.
Научил съм много от японските майстори.
Достатъчно умни са и в един момент осъзнават,
че всеки иска модела от 1936 г., защото е първата година,
но най-редки са военните модели от 1943 и 1944 г.
По-редки модели от тези няма.
Исках да направя нещо вълнуващо.
Исках мои приятели да направят
ръчно изработени чопъри от военните модели.
Така всеки създава своя версия на "бойно прасе".
Да върнеш рядък модел от 1943 г.
и да го изложиш в музей, е огромна чест.
Моторите ще се върнат на родното си място.
Японоците купуват американа...
Ерик Еспиноса
още отпреди американците да започнат
да ценят стила на '50-те или ретро дънките.
Хората тук се интересуваха от най-новите модели
и затова толкова мотори и артефакти се озоваха в Япония.
За тях това не е просто временно увлечение или нова мода.
Имам приятели, които теглят 15-годишен заем,
за да си купят стар мотор.
За тях това е начин на живот.
Точно така.
Не им е лесно да ги закарат в Япония.
Представи си колко е плашещо.
Не говориш английски, идваш в Америка,
за да купиш нещо, построено по време
на една от най-ужасните войни в историята.
Някои хора изпитват смесени чувства към продажбата на мотори в чужбина.
Сякаш историята ни напуска страната.
Бройките на тези стари мотори са ограничени.
Така е. Но пък ги карат постоянно.
Грижат се за тях. Луди са по тях.
Което е страхотно. Затова са създадени.
Трябва да се карат.
Уникално приключение
по доставката на първия мотор през океана.
Да потегляме.
Да отида в Япония и да купя мотор? Невъзможно. Не се прави така.
Никой не ходи в Япония, за да купува американските мотори.
Токио, Япония
Такси! Добър ден, бебчо!
В Япония е страхотно.
Иджин Асано
Няма да те лъжа.
"Нъкълхед" от 1937 г.
Това е един от най-красивите мотори, които някога съм виждал.
Джей познава някои хора от Япония,
с които си общуват в Инстаграм.
Купуваше "Нъкълхед" от '37-а с цвят на слонова кост.
Пичът излиза от поршето си и се оказа стар познат.
Поздравихме се. Той ми показва снимка на баща ми,
който преди две години е седял на този мотор.
Този мотор е най-добрият сериен мотор,
който съм карал през живота си.
Този мотор беше идеален. Тъкмо бяхме кацнали.
Въпреки че не беше от Втората световна война,
пак беше от свещените модели, на който успяхме да се насладим.
Такова нещо се случва за пръв път. Това беше само началото.
Искам да ти покажа нещо яко.
Всички светлини по таблото работят.
Да откриеш тези запазени стари машини,
недокоснати в продължение на години,
не е никак лесно.
Ще трябва да се сближиш със собственика.
Този човек го притежава от 50 години.
Затова в известен смисъл
трябва да си от неговите хора, за да стигнеш до оглед.
Тук всеки детайл си пасва идеално.
Работи като шевна машина.
Идеален е.
Този мотор е невероятен.
Слез от него.
Имам чувството, че в Япония
хората определено обръщат внимание на детайлите.
Мисля, че оценяват същността на тези вечни класики.
За тях те не са поредната еднократна мода.
Видях го в Ибей и се влюбих в него. Не знаех къде е отишъл.
Оказа се, че Юджин го е купил, а сега е твой.
Ще го върнем у дома.
Ще го сложим в музея на "Харли" до модела от '36-а.
Зеленият и белият. Истинска слонова кост!
Той е петият му притежател. Сега предава щафетата на теб.
Това е любимото ми число!
Шестата щафета. Харесва ми!
Винаги съм притеснен, когато се срещам с колекционер.
Не е лесно да го убедя да се раздели с нещо, което му е на сърце,
нещо, което са търсили цял живот.
Този мотор те олицетворява,
тъй като е изключителна ценна част от историята.
Казах му, че ще го пазя, че ще го върна в родината му.
Домът на Юджин! Купихме слоновата кост.
Кралска слонова кост, нали така?
Кралска слонова кост. Прякорът на мотора е Коприната.
Чувствам се страхотно. Много е красива.
Лос Анджелис, Калифорния
Казвам се Ерик Еспиноса.
Собственик съм на компанията
за дизайнерски дрехи "Юниф Клоутинг".
Броят варира според това кого питате,
но от тези мотори са произведени малко над сто бройки.
"Нъкълхед" от 1943 г.
Много от тях не са оцелели.
Мога да преброя
на двете си ръце онези, за които знам, че са автентични.
Повечето хора никога не са виждали такъв мотор на живо,
камо ли да го подкарат.
От всеки моделите "Нъкълхед" от 1943 и 1944 г.
са произведени по-малко от 70-80 бройки.
Кристофър Рипщайн Специалист по автомобили
Шансът да видиш такъв на живо, е много малък.
Работата е там,
че колкото и пари да имаш,
няма гаранция, че ще си купиш "Нъкълхед" от 1943 г.
Ако някой дойде и каже, че иска "Нъкълхед" от 1943 г.,
ще му пожелая късмет.
Между 115 и 130 броя са излезели от завода на "Харли" през 1943 г.
Ние търсим един от тях.
Токио, Япония
Гаку Йокомизо от "Хоуголик"
Имаше някои мотори в Япония, които много искаше.
На първо място беше от 1943 г. с оригинална боя,
който беше собственост на Гаку от "Хоуголик".
Това, което Джейсън искаше, не се продаваше -
моторът на един приятел.
Той каза да отидем при него
и да се опита да му влезе под кожата.
Джейсън наистина е много чаровен.
Искаш да купиш мотор с оригинална боя.
Такива като него са не повече от 15.
Този модел е от периода на Втората световна война.
Изключително рядък модел.
Кота Енгаку - редактор на списание "Ролър"
Разбира се, че най-много бройки има в САЩ,
но много от тях са разпръснати из Япония и Европа.
Кота от списание "Ролър Рипър" е добър приятел с Макс.
Познавам го отдавна. Кота е добър приятел и с Гак.
На живо е много по-различен.
Исках да се запозная с Гак.
Той е един от най-великите колекционери в Япония.
Да се запозная с него, след като съм виждал моторите му
на снимки в списание "Ролър".
Моделът от 1943 г.
запали искрата в мен.
Боята оригинална ли е? - Да.
Ето го.
Най-якият мотор, който някога съм виждал.
Да му се не види!
Не можех да повярвам как Гак сглобява моторите си.
Той работи в много малък гараж.
В него са едни от най-редките части в целия свят.
Той работи на пода.
Чуваш за забравен мотор в някой хамбар
и отиваш да разбереш историята му.
Има ги моментите на лов и очакване.
Качихме се на самолет за Япония,
за да дойдем в този гараж.
Английският му не е много добър.
Моят японски също, така че...
Много е красив.
Качествен бензин.
Много е як!
"Нъкълхед" от 1943 г.
Познавам Гак от 17 години.
Гак е спал тук преди десетина години.
Тогава не го разбирах напълно.
Някои майстори на чопъри са възхвалявани с право,
а други по необясними за мен причини.
Гак е важна част от историята на чопърите.
Колекционира ги от 30 години.
Има отличен вкус.
Големите топки на Гак са направили вдлъбнатина тук.
Топките ти ли изкривиха ламарината?
Топките ми? Да, много са големи.
Дългогодишното ми познанство с Макс
прави нещата по-лесни и помага при сделката.
Джей не е от хората,
които хвърлят парите и си тръгват.
Милионерите се държат нахакано.
Джей каза, че ще върнат мотора в Америка.
"Искам да дойдеш и да го караш из цялата страна
и да го закараш в музея "Харли", където този мотор ще бъде изложен.
"Нъкълхед" от 1944 г.
Татуировките ми са същите!
Девънпорт? Аз съм израснал в Айова.
Израснал съм в Айова. Роден съм в Хаваи.
С хавайска татуировка, произведен от Айова.
Много яко!
Джейсън е много харизматичен.
Дружелюбен е и хората му се лепят.
Джейсън успява да предразполага околните.
Така превъзмогнахме различията си.
Дойдох лично, за да го накарам да разбере
колко много значи това за мен и че за мен е чест.
Той не приемаше оферти.
Кота помогна за сключването на сделката.
Той беше нашият преводач.
Гак видя, че съм фен на тези мотори.
Гак, може ли да ми го продадеш?
Може ли? Благодаря ти.
Това е... - Същата.
Същата. Имам и на главата.
Същата и на главата.
Само заради това ще ти го продаде.
Първоначално са си мислели,
че той идва, за да изкупи всичко, което те са събирали с години.
Опитах се да обясня на Гак, че Джейсън е фен.
Джейсън не е колекционер,
който купува ценни артефакти само за да ги складира.
Не очаквах мечтата ми да се осъществи.
Ще ги закарам в музея на "Харли", за да им се наслаждават всички.
Не съм виждал по-красиви мотори.
Ще ги закараме до "Харли Дейвидсън". - Милуоки, идваме!
Лонг Бийч, Калифорния
Казвам се Дейвид Полгрийн.
Работя
като адвокат за "Уърлд Покер Тур".
Това е много рядък мотор.
Вторият по рядкост от всички "Нъкълхед" модели.
През 1944 г. произвеждат няма и 500 бройки.
С Ерик купихме тези два мотора на части преди около пет години.
Той беше казал на Джейсън, че имам такъв мотор
и той веднага ми се обади на видео чат.
Запознах се с Полгрийн чрез Еспиноса.
Тези типове заедно търсят редки части.
Всичко започва с мотоциклетите,
но след това се сприятеляваш с тези хора.
Казаха ми, че притежава модели от 1943 и 1944 г.
Казах му, че искам да сглобим един мотор.
При мен не става въпрос за пари.
Никога не бих продал такъв мотор.
По принцип не бих го направил.
Имах много идеи,
които исках да използвам за моите мотори.
Затова досега не съм го правил.
Сглобявал съм мотор само и единствено за Джейсън.
Радвам се, че моторът е негов, защото знам, че той ще го оцени.
Не мога да повярвам, че мотор, по който съм работил,
ще бъде изложен в музей.
В този музей е цялата история на "Харли".
Не е шега работа твой мотор да е изложен там.
Оукланд, Калифорния
Имахме много майстори.
Исках да отстъпя някои от камерите, за да документират процеса.
Исках Макс и Скоти
да заснемат целия процес по сглобяването.
Винаги съм се увличал по фотографията.
Като дете си направих стенопеичен фотоапарат.
Фотографията е едно от първите ми хобита.
Не очаквах да стана професионален скейтър.
Исках да стана скейт фотограф.
Когато получих първите си чекове от карането на скейтборд,
едно от нещата, които исках да си купя, беше "Лайка М6".
Отидох в магазина и си я купих,
но ме беше страх да снимам с нея навън,
защото живеех в Оукланд.
Фотоапаратът имаше огромно червено лого.
Залепих изолирбанд отгоре,
но се страхувах най-много от хората около себе си.
После се запознах с Джейсън, който ги подмяташе.
Веднъж хвърли апарата през масата. Беше много нахакан.
Моят беше обвит в коприна и беше заключен в сейф.
Бяхме в Япония и му помогнах да купи онзи мотор от Гак.
Той реши да ми подари "Лайка М3" от 1958 г.
Когато ми я даде, ми каза:
"Тази не я дръж скрита в някоя кутия".
Дадох му дума и държа на нея.
Ако направя някоя лоша снимка не е заради фотоапарата,
а заради мен.
Имам едни от най-хубавите фотоапарати в света.
Виждал съм хора,
които правят невероятни снимки със скапани камери.
Това са едни от любимите ми снимки.
Не се опитваш да печелиш награди или да смайваш хората.
Просто улавяш един момент в един специален ден,
който най-вероятно ще забравиш, когато ти се случи нещо ново.
Нося фотоапарата навсякъде с мен.
Аз съм посредствен фотограф, но ми харесва да правя снимки.
Няма да бъда най-добрият заварчик и най-добрият художник,
не съм бил и най-добрият скейтър.
Харесва ми, че винаги има нов връх за покоряване.
Месингът на обектива е започнал да прозира
през черната боя.
Започнах да се ровя в историята на месинговите обективи на "Лайка".
Много известни фотографи са носели тези фотоапарати
години наред.
Затова месингът е започнал да прозира през черната боя.
Затова реших да направя мотор с месингово покритие,
ще го боядисам в черно
и ще го накарам да изглежда като "Лайка".
Така представих идеята си на Джейсън.
Той не успя да сдържи емоцията си.
Имаме моделите от 1942, 1943 и 1944 г.
Едни от най-редките модели на "Харли".
Вземаме тези модели "Нъкълхед" и им ги даваме.
Те ще ги превърнат в истинско произведение на изкуството.
Така си представям нещата.
Изглежда странно, но ще се получи невероятно.
Човек може напълно да се изгуби в сглобяването на тези машини.
Аз също така съм художник.
Този проект наистина ме вдъхновява,
защото експериментирам с различни покрития.
Напомня ми за един от първите ми мотори - "Фор Кю".
Бюджетът ми беше ограничен, но се вълнувах адски много.
Будех се всяка сутрин
и отивах в гаража, където прекарвах целия ден.
Красота! - Тези неща са просто прекрасни.
Ще кажа едно клише, но много хора биха го казали.
Достатъчна е една част, за да ти хрумне идея за цял мотор.
С всичко е така - влагаш толкова много от себе си,
че връзката ти и отношението ти към обекта се променя.
Вече съм сглобил това нещо в главата си.
Чувството е прекрасно.
На фотоапарата на "Лайка" се вижда само една червена точка.
Казах си, че искам нещо червено на мотора,
само че да е покрито с черно и червеното само да прозира.
Искам слънцето да го освети.
Това ще се износи с времето.
Да си избираш модел "Нъкълхед" от която и да е година,
си е същински лукс. Няма спор.
Вижте колко е прекрасен в този си вид.
Затова трябва да му отдам необходимото уважение.
Започнах да се уча на фосфатиране -
вид химическа обработка.
Потапям повечето стоманени части на този мотор
във фосфатиращ разтвор,
за да получат визия на оръжейна стомана.
Би било много забавно да изпратя тази снимка
на десетгодишното си аз.
Видя ли снимката,
няма да знам дали съм преуспял, или не.
Дори няма да знам какво правя.
Това предпазва почти колкото хромирането.
Този слой предпазва частите от ръжда
и им предава уникален вид.
Джейсън каза да се развихря.
Това и правя с тази машина.
Правя нови за мен неща.
Джей и екипът ме свързаха с един тип от "Лайка".
Разказах му за проекта.
Разказах му за моя приятел Дейтън.
Той се разрови из архивите, намери някои неща и ми ги изпрати.
Имам няколко части. Това е корпус за карбуратор,
произведен в същия период. - Този материал се топи чудесно.
Това е месинг. Може да го претопим.
Да видим какво са ми изпратили тук.
Да, от 1942 г.
Това е "Харли Дейвидсън Нъкълхед" от 1942 г.
Това парче,
тези части "Лайка" са от началото на '40-те.
Ще ги разтопим,
ще ги отлеем в части за мотора и така те ще станат част от него.
Преди време снимах на лента и много ми харесваше.
Има нещо общо с моторите.
Несъвършенствата на един мотор
го правят толкова як.
Намираш резервоар с резки по него или със следи от заварка.
Тази случка му е оставила белег.
Самият процес на сглобяване и правенето на снимки
ме вдъхновяват и ме връщат назад във времето.
Навяват ми спомени, макар някои от тях да са бледи.
Дори несъвършени. Същото е и при моторите.
Всяко несъвършенство прави мотора по-добър,
защото става част от историята му.
Камакура, Япония
Дай да го видя. Боже!
Така Яширо от "Блу Груув"
Виж ги.
Така, имаш много мотори.
Така, колекцията ти не спира да се увеличава.
Този го нямаше последния път.
Боже!
Така е върхът.
Може ли една бира? - Боже!
Посетихме сервиза на моя приятел Така.
Той е невероятен.
От коя година е този мотор? - 1945-а.
Продава ли се? Може би?
Може би се продава.
Япония, Япония...
Така много държи на историята.
Той намира стари мотори и ги възкресява.
Вдъхва им живот и им намира нов дом.
Ние правим почти същото.
Това ни сближи.
Точно това винаги е била целта и на "Сайкъл Зомбис".
Хората сме странни същества.
Понякога си втълпяваме някакви предразсъдъци
за определени хора, групи и прочее.
"Не бива да харесваш тази група. Това не е оригиналният вокалист."
Мразя хората, които подхождат предубедено.
Така се появи. Бях чувал за него, но не го познавах.
Не знаех дали е готин и дали трябва да го харесвам.
Спрях да го гледам отвисоко и осъзнах,
че това е един прекрасен човек.
Той дойде в сервиза и каза,
че усещането е прекрасно.
Попитах го дали има предвид, че е топличко.
"Не, просто тук е много уютно.
Това място е вълшебно." Каза нещо такова.
Някои неща се изгубиха в превода,
защото японският е уникален език.
Скоти, Макс, гледали ли сте това видео?
Моторът е заровен в земята.
Да, гледах го. - Погледнете.
Беше до автобуса и го изровиха.
Да. - Можеш ли да си представиш?
Отида ли в сервиза му, ми дава мотор за каране.
Без уговорки.
Отваря целия си сервиз.
Половината мотори в него са на клиенти.
Те явно му имат огромно доверие,
щом позволяват на американците да карат моторите им.
Кой е този тип?
Най-великите японци. Пълно е с бели японци.
Този пич е много миличък.
Не знам как да го опиша.
Той е стара душа, много мил човек.
Невероятен е.
Искаме да вземем и оригиналните.
И... - Затова сме тук.
Затова сме тук. Какво имаш?
Опитваме се да...
По принцип ти пазаруваш от нас.
Да видиш какво е от другата страна. - Имате право.
Наистина е невероятно да посетиш ателието на един творец.
Виждаш с очите си местенцето, в което се чувстват уютно,
местенцето, в което хаосът е контролиран.
Да видиш ателието на Пикасо,
е като да видиш най-великото му произведение.
Представи си да прекосим страната заедно, и то с теб.
Този тип кара. - Да.
Страхотно.
Ще си помисля. - Устройва ме.
Да покараме. - Хайде.
Покрай карането на скейтборд, съм пътувал в големи групи.
Свикнал съм да съм сред много хора.
Случвало ми се е да влизаме в ресторант
и всеки да се опитва да разбере в коя група свирим
или какво се случва.
Аз съм свит човек и не обичам да привличам внимание.
Притеснявах се да отида в Япония с Джейсън
и останалите.
Макс е единак. Той е черната овца.
Странно е, тъй като сме адски различни,
а ни вълнуват едни и същи неща.
Израснали сме по различен начин.
Искам да живея далече от хаоса.
Искам да ме оставят на мира.
Но нещата, които прави,
начинът, по който кара моторите си, ми повлияха.
Превърна се в герой в очите ми.
Мразя тази дума, но той беше много готин тип.
Беше ми идол.
След това пътуване наистина успях да разбера Макс.
Казах му, че се възхищавам от години.
Харесват ми моторите му и начинът му на действие.
Това беше един от най-важните уроци, които научих.
Падам си малко аутсайдер в тази сфера.
Предпочитам да е така.
Това не значи, че не те харесвам. Не значи, че не искам покана.
Искам да ме поканят,
но искам сам да реша дали да отида, или не.
Страдам от тревожност. Имах трудно детство.
Ако откажа, не значи, че не те уважавам,
не значи, че не те харесвам.
Джейсън ми помогна да го осъзная.
Той ме запозна с много готини хора.
Това пътуване ме накара да се почувствам така,
сякаш съм част от една група.
Бях забравил, че е така. Имах нужда някой да ми го припомни.
Беше невероятно пътуване.
Не мога да повярвам. За пръв път виждам такова нещо.
Най-редкият модел от 1936 г.
Най-редкият модел от 1937 г.
И от 1943 г. Мили боже!
Чисто черен модел от 1943 г.
1944 г.
1945 г.
Да му се не види!
Откачено е!
Не мога да повярвам.
Като ги закараме в музея и видим физиономиите на хората...
Цялото това нещо е като снежна топка.
Всичко започна с една идея, която изрече.
А сега всички приятели и мотори са на едно място.
Било им е трудно да намерят тези редки мотори.
С Гак и с Така се познаваме от цяла вечност.
Ти успя да ни свържеш, ти успя да свържеш всички тези мотори.
Макс, ще ми помогнеш ли?
От самото начало си казахме, че трябва да уважаваме тези типове.
Гак, Така...
С Юджин се запознах наскоро,
но те са една крачка напред.
Гак знае много повече за тези неща от нас.
Той е нашият идол. Той ни вдъхновява.
Когато Джейсън сподели идеята си,
си казах, че не всички идеи се осъществяват.
Гак се съгласи.
Юджин също се съгласи.
Носехме в парите в хартиена торбичка от "Старбъкс".
Позволиха ни да покараме моторите.
Направо не можех да повярвам.
Това пътуване сближи мен и Скоти. Успях да опозная Гак.
Юджин ми подари невероятна каска, която изложих в сервиза.
Така пък е толкова дружелюбен.
Направо не мога да повярвам.
Не вярвах, че тази идея може да се осъществи.
Благодаря на всички.
Мечтая за тези мотори от 19-годишен.
В момента съм на 45 години.
Досега не бях виждал тези мотори на едно място.
Нямам търпение да ги върна у дома,
да ги дам на "Харли" и да им благодаря.
А след това ще събера всички приятели,
защото обичам да купонясвам.
Ще купонясваме. - Да.
Боузман, Монтана
Мили боже!
1944, 1944, 1942, 1943,
1943, 1943, 1944, 1944.
Мили боже!
Това са най-редките сред най-редките модели.
Никога не е имало толкова военни мотори на едно място.
Имаме си цяла армия. Полгрийн, ела тук.
Мили боже!
Само го погледни!
Това кормило е просто... Какво се води?
"Фландърс 11".
Невероятно е. Не мога да повярвам.
За хора с огромни ръце като твоите. - Боже, прекрасно е!
Боята е оригинална. - Да.
Върхът! - Върхът!
Това кормило е невероятно!
Моторът е от 1943 г. Семпъл и невероятен мотор.
За мен по-хубав от него няма.
Невероятен е.
Защото е семпла.
Защото няма нищо префърцунено.
Ако извадиш късмет по онова време, си щял да получиш такава машина.
Точно така.
Не се притеснявай, Ерик. Никой не те гледа.
Предаването продължава 45 минути.
Снимате ли? - Да!
Защо натискаш клаксона, докато палиш?
Струва ми се, че си под препоръчителното тегло.
Ще го излъчите ли?
Преди да се наложи да ритам манивелата 25 пъти,
палеше от раз.
От първото или второто ритане на манивелата.
Ерик, да потърся ли в Гугъл как се пали?
Сигурно има видео в Ютюб.
Всеки, който кара такива мотори, знае, че понякога
всичко се обърква.
Мисля си, че вселената се опитва да ни каже
да почакаме малко
и тогава всичко ще се нареди.
"Нъкълхед" от 1942 г.
Само погледни тези ауспуси!
Какво е това?
Мили боже!
"Сержант 42". - "Харли Дейвидсън".
Казва се Кървава баня.
"Бойните прасета вече не държат властта.
Ръката Божия е тук.
Денят на Страшния съд настъпи. На колене, прасетата пълзят."
Този тип е бил на война.
Имал е този мотор. Върнал се е различен,
защото е видял неща, които са го променили завинаги.
Търсел е вдъхновение.
Видял е онези типове на стената
с издълбани в каските послания.
Стихотворения, редове от Библията...
Това е последната страница от Откровението на Йоан.
Сякаш е откъсната и залепена върху метала.
А това са цветя от неговата любима, която го е чакала у дома.
Моят приятел Дейтън прави отливки.
Каза да минете през сервиза.
"Лайка" ни изпратиха части от периода между 1940 и 1942 г.
Претопихме ги с два карбуратора от стари мотори
и това е крайният резултат.
Така направихме скоростния лост. - Сериозно?
Като... - Претопена част.
Този мотор е войнишко изкуство. Направил го е по същия начин.
Сякаш близките му липсват или се е сетил за конкретна песен.
Всеки детайл изглежда така,
сякаш е минал през окопите.
Прекрасен е. - Благодаря.
Нямам търпение да го занесем в Милуоки.
Няма да повярват!
Благодаря ти.
Благодаря ти, че ни събра.
Ти ни даде тази възможност.
Беше невероятно.
Направихме много снимки, заснехме сглобяването на мотора.
Беше просто страхотно. - Имам изненада за теб.
Като чуя, че имаш изненада за мен,
започвам да се притеснявам.
Обичам те. Невероятен е.
Благодаря ти, приятелю.
Беше ми трудно да сглобя този мотор.
Исках да се получи нещо специално.
Вдъхнових се от случките в Япония.
Виждайки крайния резултат, който мога да подкарам...
Този мотор ме накара да осъзная,
че си струваше.
Няма по-хубава Коледа от тази.
Неговият е елегантен. Готов е за някоя изложба.
Виждаш ли златния оттенък?
Виждаш ли го?
Отдавам почит към "Лайка".
Първото нещо, които направих преди шест месеца.
Покрих цялата рамка с месинг.
Искам това нещо да разказва история.
Тръбите са обработени по специален начин.
Ще започнат да ръждясват.
Резервоарът е покрит със 70-годишен лак.
Покрих го с бензин. Виж как готино се получи.
Съвпада с капачката.
Тези светлини са от стар самолет от '40-те.
Сякаш току-що си разлистил една книга,
която ще се превърне в нещо друго.
Може да огледаме рамата и да изпишем нещо на нея.
Виждаш ли какво се подава отдолу?
Виждаш ли? Също като фотоапарата "Лайка".
Като мястото, от което навиваш лентата.
Виждаш ли как се подава? Исках да се получи реалистично.
Исках да се случи при теб.
Така и трябва.
Свирка от '40-те.
Това нещо придава чар.
Какъв е този фар? - Най-хубавият.
Не искам да го казвам пред камерата, защото си е твой.
Този мотор...
Когато започне да се износва, червеното ще се покаже.
Това ще стане червено, а тук ще се подаде месингът.
Рамката ще стане месингова, а седалката -
тъмночервена, макар че в момента е покрита с черна боя.
Резервоарът, калникът...
Частите са от стар "Харли", така че скоро ще се случи.
Да.
Най-великият мотор. - И аз така мисля.
Семпъл, изчистен, но същевременно многопластов.
Всичко си има цел.
Неуловимо.
Ето тук. - Прекрасни са.
Обичам те. - И аз теб. Благодаря ти.
Радвам се, че ти харесва. - Върхът е.
Семпъл, но същевременно многопластов.
Да му се не види!
Много се радвам. На седмото небе съм от щастие.
Липсваше ми толкова много. Нямах търпение да го видя.
Когато започнах като актьор, имах само един мотор.
Исках да работя с толкова много хора.
Виждах невероятни мотори, които заминаваха за Япония.
Идеята за отиването да Япония и откупуването на моторите,
които обожавам, за да ги споделя с всички
и да ги върна на "Харли", за да бъдат изложени в музей.
Всичко започна с една откачена идея.
Нямах представа дали ще успеем да я осъществим, но успяхме.
Искам да споделя един цитат. Докато идвах насам,
отворих книгата, която в момента чета.
"Има една порода мъже, които никъде не пасват.
Порода, която не я свърта на едно място.
Затова те разбиват сърцата на близки и приятели
и скитат по света."
Казах си, че това сме ние, скитниците,
които не ни свърта на едно място.
Моторите пушеха, а ние им давахме газ
из прашните хълмове.
Бяхме превключили на режим на оцеляване.
Замислям се колко струват тези мотори.
Поглеждам Джей и си казвам,
че те са за каране, а не за криене.
Джей казва, че дори да ги счупим, ще ги реставрираме.
Това е най-важното - да се карат.
Никой друг не ме е поглеждал, казвайки ми, че харесва работата ми.
"Развихри се. Прави каквото искаш."
Не ми се беше случвало, камо ли за мотор.
Каза ми да го направя така, както си го представям.
"Ти си творецът. Действай."
Джейсън ни остави пътечка от трохи.
Каза да го последваме.
"Последвайте ме или ми разкажете какво сте видели."
Той ни сплотява. Той ни дава искрата.
Благодаря му.
Аз ще бъда бензинът, който ще бъде запален от искрата му.
Аз съм японец
и купуването на мотор от Америка за Япония,
който след това ще бъде върнат в Америка и изложен в музей,
ми се струва необичайно.
Направо невъзможно.
Аз съм обикновено моторист, който няма сервиз.
За мен беше чест
Сцената е заснета на затворен път. Не правете така.
Милуоки, Уисконсин
Тези моменти ти спират дъха.
По време на второто минаване по моста,
когато всички бяхме разпръснати,
погледнах Джей и Скоти и дъхът ми спря.
Спря, защото бях щастлив.
Сякаш времето просто спря.
Побиха ме тръпки.
Моторът беше идеален, а моментът - уникален.
Работих по този мотор, сглобих го и го покарах.
Направо не можех да повярвам.
Настръхнах и за малко да се разплача.
Не мога да повярвам, че всичко започна от една идея,
която се осъществи,
докато карахме тези мотори по улицата.
Карахме с усмивки на улицата.
Беше невероятно преживяване, което никога няма да забравя.
Моторите, които Джейсън донесе,
предлагат на нашата компания и на нашата култура
да се пренесем в миналото.
Това, което Джейсън е направил, за да ги закупи,
е просто невъобразимо.
Надали някой друг би успял да го постигне.
Трябва да имаш много приятели,
които познават други хора, чиято леля е имала такъв мотор.
Никой друг не би успял да достигне до правилните хора.
Само той би могъл да осъществи толкова грандиозен проект.
Миличък, прибра се!
Няма по-редки от тези мотори.
А в момента са на едно място.
Това място е създадено поради тази причина.
При "Харли Дейвидсън"
моторите са част от нашата ДНК.
Този проект си струваше.
Машините са произведени тук.
Наистина има смисъл.
Осъществихме проекта. Усещането е невероятно.
Много хора говорят за мечтите си,
но много рядко някой ги осъществява.
Джейсън успя да осъществи смелата си мечта.
Той е голям оптимист.
Успя да навие всичките си приятели.
Успя да осъществи този проект,
защото е оптимист с много приятели.
Успя да ме трогне.
Това е един от най-значимите моменти за мен.
Успях да събера една уникална група хора от целия свят.
Невероятно!
Моторите са любовта на живота ми.
Карат ме да се притеснявам. Луд съм по тях.
Карат ме да се държа странно.
Влязохме в музея с едни от най-великите мотори
и ги оставихме там.
По-хубаво от това здраве му кажи.
Синът ми също беше с нас.
Той се докосна до едни от най-великите хора в света.
Беше наистина специален момент. Не мога да повярвам.
Представяме си момчетата, които се връщат от война,
запитваме се какво биха добавили към моторите си.
Твоят мотор е много по-различен от този на Скоти,
който е войнишко изкуство.
Този на Макс пък е изключително красив.
Вие сте като Матис, Пикасо и Рембранд.
Всеки от ваш има свой собствен стил,
който успяхте да предадете.
Нямам търпение хората да ги видят.
Ама че проект! - Много ви благодаря.
Благодаря ви, че осъществихте мечтата ми.
Посетих много нови места, сприятелих се с нови хора
и имам чувството, че получих много повече
от това, което бях платил.
Би трябвало да не продавам този мотор.
Но ако не го бях продал,
нямаше да мога да го карам в Америка.
Въпреки че останах без мотор,
благодарение на него, се сдобих с безценни спомени.
Превод НИКОЛА ТИМОФЕЕВ
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО