Глянемо, що тут.
НЬЮ-ЙОРК
Отже.
Панове.
Дякую.
Це п'ятий день.
Я зустрів їх у четвер.
-Ми чудово потусили. -Так, чудово.
Я був на їхньому концерті.
А зараз ми йдемо в Atlantic Records.
До директора, який тут двадцять років...
Ми йдемо в Atlantic Records і спробуємо підписати контракт.
Очманіти.
Але спробувати варто.
НА ДОРОЗІ
Я ніколи в житті б не подумав, що буду
у пустелі знімати «На дорозі»,
але, що ж - таке в нас шоу.
Я в трьох годинах від Абу-Дабі, завершую зйомки «Дюни».
Але ми говоритимемо
про гурт The Bobby Lees. Погнали.
А зараз у студії The Bobby Lees,
родом з Вудстока, штат Нью-Йорк.
Зараз наживо гратимуть The Bobby Lees.
Це була пісня від гурту The Bobby Lees.
Називається «Skin Suit». Дуже цікаво.
Як вам The Bobby Lees?
Вони зараз у турі Америкою.
Приїдуть до Британії наприкінці червня.
Гратимуть у Європі.
А Деббі Геррі каже: «Послухайте The Bobby Lees.
За мінімалістичним прото-слеш-панком майбутнє».
А це The Bobby Lees і їх «Hollywood Junkyard».
Я дуже люблю музику, і дізнався про The Bobby Lees з інстаграму.
Я був просто у захваті. Послухав їхню музику.
Я бачив, що вони були в турі,
і якось не виходило потрапити на їх концерт.
Я Сем. Я солістка гурту The Bobby Lees.
Я Нік Каса. Я гітарист The Bobby Lees.
Я Кендалл Вінд. Я граю на басу.
Мекі Бовмен, я барабанщик The Bobby Lees.
Я не так багато знав про музичну індустрію.
тож багато в чому я був наївним.
Думаєш: «Все чудово,
Вони успішні, їздять у тури, і постійно...».
Вочевидь, успіх у них є,
а потім: «Ми більше не можемо».
Ми зустрілися три дні тому.
-Я запросив вас у Bowery. -Так.
Ми зайшли.
А ти там згорблений, з голим торсом, і, типу...
Було очевидно, що ви тільки зайшли у номер.
«Я не думав, що ви вже тут!».
А потім ти підійшов і так міцно нас обійняв.
Так, було дуже по-сімейному.
Ті обійми входять у топ-три найкращих всіх часів.
Було багато розмов про завершення гурту.
Вони грали разом вже сім років.
Я якось побачив їх на інстаграмі та почав стежити.
Думав, що вони неймовірні.
Коли ви їх бачите,
вони випромінюють тільки одне - позитив.
Потім вони виставили цей пост,
який я зачитаю - це було невелике...
Як це назвати?
-Звернення? -Так, звернення.
Наш гурт виклав пост, щоб дати знати людям, які нас слухають,
чому ми беремо перерву,
і ми не були впевнені, чи це буде назавжди, чи...
ВСІМ ПРИВІТ. У НАС Є НОВИНИ.
МИ ЗІГРАЄМО ВСІ ШОУ, ЯКІ ВЖЕ ЗАПЛАНОВАНІ,
АЛЕ ПОТІМ БЕРЕМО ПЕРЕРВУ.
МИ НЕ ЗНАЄМО, ЧИ ЗМОЖЕМО ДАЛІ ГРАТИ.
ПРИЧИНА ЦЬОГО КРОКУ -
ТЕПЕРІШНІЙ СТАН МУЗИЧНОЇ ІНДУСТРІЇ.
ЗАРАЗ ВСЕ ПРАЦЮЄ ТАК, ЩО ГУРТАМ, ЯК НАШ, ЕКОНОМІЧНО
НЕМОЖЛИВО ВИЖИТИ.
ЦЕЙ ГУРТ ДАВАВ НАМ НАТХНЕННЯ,
І ВСІ ВИ ТАКОЖ.
НАМ СТРАШНО ПРИПИНЯТИ,
АЛЕ МИ МУСИМО.
З ЛЮБОВ'Ю ТА ЧЕСТЮ, THE BOBBY LEES
Вони так довго існували, але не заробляли гроші.
Вони постійно в турах, і це дуже-дуже важко.
І я такий: «Чорт, це вже кінець. Ні, ні, ні!».
Тому я написав їм в особисті.
«Можна з вами поговорити?»
Я відчувала, що хтось...
Коли цю енергію випускаєш у світ, вона повертається.
Я відчувала, що хтось нам напише.
Не думала, що це буде Джейсон Момоа.
Але, типу,
ось людина, яка нас слухає, і хоче допомогти.
Я допоможу їм з альбомом,
а потім ми стукатимемо у всі можливі двері,
поки не підпишемо контракт. Просто треба працювати.
Я зроблю все, що зможу, тому що...
Просто вважаю, що так правильно.
На мені зазвичай лежала відповідальність
домовлятися за концерти, робити...
Надсилати купу листів продюсеру,
аж поки він не відповість.
Я завжди хотіла грати з іншими людьми, але боялася.
Я просто, не знаю.
Мені було надто страшно, що мої ідеї погані.
Доводилося працювати з цим страхом
і просто продовжувати це робити.
Я також прочитала книжку «Шлях митця» Джулії Кемерон,
і вона змінила все.
Я робила, що вона казала, і це було дивно.
Я дочитала її, і зустріла Кендалл і Мекі через місяць.
Ми поміняли декількох гітаристів,
але все зійшлося, коли Нік, брат Кендалл,
зіграв з нами перший концерт.
Після цього, ми всі були...
Ми вирішили: «Ми хочемо це робити».
У мене багато друзів музикантів,
і я знаю, що це важко, як і акторство.
Але це змушує замислитися.
Чи досягли б Nirvana успіху в теперішніх умовах?
Боб Ділан, кінець-кінцем, та інші ваші кумири -
чи стали б вони тими, ким стали, якби з'явилися зараз?
І я не знаю,
але щось треба із цим робити.
Буває так, що це трапляється до того, як треба на роботу?
-Ні. Ти щасливий. -Ні, я навіть плачу.
-Я дуже емоційний. -Правда?
Я дуже емоційний. Я до біса...
Я інколи буваю дуже сумним.
Буває, мені хочеться піти додому, лягти в ліжко і скасувати виступ.
-Так. -І це завжди...
Іноді я теж засмучуюсь.
«Я не хочу це робити.»
А потім молюся моїм кумирам, типу Літл Річарда та Бо Діддлі.
Кажу: «Прошу, дайте мені сили».
У Вудстоку було нереально. Вони місцеві легенди.
Для мене було честю ходити по місту разом із ними,
зустріти їх рідних.
Було круто.
ЛИСТОПАД 2023
ОСТАННІЙ КОНЦЕРТ ВДОМА
КЛУБ THE COLONY
Я прагнула грати у гурті, але сильно боялася виступати.
Я мріяла про це, але ніяк не наважувалась пробувати.
Я страждала на алкоголізм, а потім зав'язала,
і страх налажати зник.
Бажання це робити перемогло страх.
У нас ніколи не було «нормального» шляху.
Мені знається, всесвіт нам завжди неначе підморгував, давав сигнали,
і траплялися дивні, але круті речі, як-от коли Джейсон написав.
Коли я їх зустрів... Сем - вона мені, як рідна.
Вона потужна виконавиця.
Вона співає дуже по-своєму: водночас і з надривом, і з чуттєвістю.
Вона - мисткиня.
Мекі народився
у родині легендарних митців та музикантів.
Він дуже особливий виконавець.
Кендалл мені як сестра. Я просто обожнюю її.
Вона мене надихає, і навчає.
Я завжди питаю в неї поради.
Нікі, - молодший брат, - може зіграти на гітарі, що завгодно.
Він просто вундеркінд.
Ми довго проіснували, тому думка про те,
що це може скінчитися,
мала на мене вплив.
-Що? -Було дивно.
-Ти рознесла. -Так дивно...
-Ага. -Дуже химерно. Не знаю.
Вдягни їх.
Настрій мені дає музика.
Ніяка пігулка на мене так не подіє.
Я слухаю пісню, і це магія. Мені...
Музика тотально змінює мій стан.
Коли хтось каже, що в цього немає цінності,
це для мене...
Це сумно. Тупо несправедливо.
Джейсон сказав: «Як я можу допомогти?
Що треба такому гурту, як ви?».
Я сказала: «Не знаю».
Наша думка була, що нам треба контракт із великим лейблом.
Я сказала, що це може допомогти, адже тоді про нас знатиме більше людей.
Він такий по телефону, як супергерой: «Я все спробую.
Я спробую все це влаштувати».
Все це відчувалося, як пригода, відколи ми поговорили.
Так, давайте спробуємо!
НЬЮ-ЙОРК
ЛЕЙБЛ ATLANTIC RECORDS
Це неймовірно.
Я наче скаутка, яка прийшла продавати печиво.
Коли Джейсон привів нас до лейбла, частково я була в захваті,
бо раніше ми ніколи не мали доступу до великого лейблу,
але він також дав мені прочитати лист.
І мені було дивно,
тому що прочитавши листа, я його не переконаю
взяти і підвищити роялті на Spotify.
Артисти на великих лейблах виживають,
тому що у них власні угоди зі Spotify,
а ті, хто не на великих лейблах, отримують .004 центи за прослуховування.
Найсумніше те, що
якщо у людей є можливість не платити, вони не будуть платити.
Я багато про це думала, говорила з іншими гуртами,
і здається, що суть проблеми в тому, що люди це не цінують.
Дитина, яка зараз зростає,
не думає, що щось має цінність, бо воно доступне безкоштовно.
Я хотів, щоб все склалося інакше,
і у мене були сподівання, і була енергія.
Сам гурт думав інакше.
Вони думали, це може не статися.
Мені зачиняли двері перед носом, і я потрапляв у безліч халеп.
Я мав сам з них вибиратися, тому
я не сприймаю слово «ні».
Талант є талант, і він в них є.
Потрібно лиш знайти своїх людей.
Нам все ще подобається разом грати.
Коли публіка співає слова пісень,
ти маєш надію, що твоя музика їм допомагає.
Щось пішло не так, якщо в артиста аншлаги
у залах на 500 людей в США і тури по всьому світу,
але вони не можуть отримувати навіть мінімальний дохід із цього.
З альбомом «Bellevue» ми каталися вісімнадцять місяців.
У нас мільйон прослуховувань. Ми заробили $4000 за весь тур.
Безкоштовно працювати ніхто не хоче.
Не хочу казати слово «неповага»,
але в якийсь момент після важкої праці
і гастролей ти відчуваєш, що щось не так.
Я так багато віддаю, і я спустошена.
Багато хто відчуває глибинне бажання
до чогось прагнути,
хочуть мати цю мету: «Мені це треба».
Я вже цього не відчуваю, що, насправді, добре.
Бо в якийсь момент стало боляче - ти хочеш, щоб гурт був успішним...
А зараз мені здається, що це поза нашим контролем.
Кожен наш концерт ніби останній.
Нам потрібно щось змінити...
Все це стало занадто важко.
Нам треба перерва, і ми не впевнені, чи зможемо повернутися.
Я не знаю.
Моє чуття каже, що це не назавжди, але я не знаю.
Насправді, трохи легше, коли зовсім не знаєш, що буде далі.
Я розумію це відчуття. Ти виснажуєш себе роботою,
і лишаєшся не в найкращому стані.
Вони сказали: «Нам треба трохи часу».
Їм просто треба було на деякий час відійти від справ.
МИНУВ РІК
ГУРТ ПОВЕРНУВСЯ ДО РЕПЕТИЦІЙ
ВУДСТОК, ШТАТ НЬЮ-ЙОРК
Не думаю, що пам'ятаю, як грати.
Пам'ятаєш. Так я приношу ідеї для пісень.
«Ось ці три акорди.»
І вони підходять ось тут.
-Так! -У мене виходить!
Я дивився, як вони пишуть пісню на ходу...
Те, як пісня складалася...
Все наче змінилося.
Вони повернулися, вони відпочили.
Хтось із гурту був на гастролях.
Вони повернулися з музикою, і ми пішли у студію.
Все склалося ідеально.
Цей момент був особливим -
я дивився на них, і думав:
«Так, ми все зможемо».
Після цієї перерви, я побачив,
що вони були готові запалювати.
-Щось таке, прикольно. -Трохи швидше.
Просто супер. Неймовірно.
-Як ваш настрій? -Що це?
Минув рік, правильно?
-Цілий рік? -Майже.
Майже рік.
Мені цікаво, хто як зараз почувається, і що робить.
Як ви?
Просто один за одним, розкажіть, як ваші справи.
І як вам було грати разом,
бо ви теж не бачились вже рік-два.
-Так. -Ми зібралися
-місяць тому. -Так.
Ми вирішили писати новий матеріал, завдяки твоїй щедрості
та цій можливості записати альбом.
Було дивно, бо ми зібралися
і написали за два тижні 14 пісень, що вже більше...
Зазвичай, це займає довше.
Ми писали п'ять пісень на місяць.
Тож, навіть не знаю.
З нас хотіло щось вийти.
Ми мусили щось сказати.
Нам цікаво робити це по-іншому.
Ми на репетиціях багато сміялись.
Думаю, це тому, що ми дозволяли собі речі,
які раніше не робили.
Було класно відчувати цю свободу.
І всіх нас це дуже тішить.
Не віриться, що минув уже рік, практично,
з нашого концерту у Вудстоку.
Не можу повірити, як швидко минув час.
Так, цей рік був божевільним.
Було багато сумнівів та сподівань.
Перерва сприймалася доволі болісно,
і ми горювали.
Було відчуття, як від розриву стосунків. Дуже дивно.
Коли ми пішли на перерву, я почувалася дитиною,
а зараз я наче виросла.
За цей рік я зрозуміла, наскільки важливий для мене цей гурт.
Він завжди буде частиною мене,
але класно було також мати шанс дослідити
світ поза гуртом.
Бути у гурті схоже на стосунки,
і є ризик загубити себе у ньому.
Іноді забуваєш про свою індивідуальність поза ним.
Цей рік перерви дав мені можливість пригадати,
чому я люблю творчість.
Під час перерви, у мене був час...
Були моменти, коли я думала: «Я зможу без цього?».
І я не можу. Мені потрібно творити.
Коли я лише споживаю творчість інших, у мене депресія.
Мене несе музика. Для мене, це найвищий вид мистецтва.
Я пишу для музики, і це моє натхнення на всі випадки життя.
Обожнюю музику.
У мене з'явилась ідея для них:
«Чом би вам не записати щось ще один раз?
Я хочу допомогти. Мало знаю про індустрію,
але я зможу відкрити якісь можливості або познайомити вас з продюсерами.
Запишете альбом?». Вони замислились.
Коли вони погодились,
я знав, що профінансую це, бо дуже у це вірив.
Вірив у них.
ЛОС-АНДЖЕЛЕС, КАЛІФОРНІЯ
Я знайшов...
Де ми?
У Лос-Анджелесі.
Що ви сподіваєтесь отримати від цього?
Пісні. До того ж, хороші.
Якими б ми пишалися.
У вас колись бувало так,
що ви хвилюєтесь перед записом?
Сьогодні я не хвилююся, але коли ми тільки приїхали,
я не спала і думала про всі найгірші варіанти.
Типу, ми у студії, а пісні - лайно. Тому,
я вже перебоялася і зараз відчуваю дзен,
готова працювати.
Я теж. Я спокійна.
А був оцей момент?
Коли ми вилітали, я хвилювалась.
Не знаю, просто трохи...
Я не знала, чого мені очікувати.
Сюди...
СТУДІЯ SUNSET SOUND
Можу взятися...
-Додати у куплет. -Так, точно.
-У мене є ідея. -Так?
Можна додати ехо на «end to it».
«This is some Elvis Presley shit, And I'm putting an end to it.»
«End to it!»
Так, давайте спробуємо.
«This is the end!»
«End to it!»
Треба ще дублі, чи ми все записали?
Ми записали.
Ми точно відчуваємо, чи є енергія позитивною чи негативною,
майже одразу.
Як тільки ми зайшли у студію, ми зрозуміли,
що нам все ідеально підходить.
Ми записуємо в Sunset Sound, легендарній студії.
Тут писали «Zeppelin IV»,
«Let It Bleed» від The Rolling Stones.
Van Halen тут записувалися.
Писати альбом у Каліфорнії -
це класне відчуття.
Алекс і Дейв мають цю здатність почути партію, і сказати:
«Давайте спробуємо?».
Вони пропонують ідеї, і ми такі - де раніше це було?
Ми намагаємося не судити себе.
Раніше, коли ми писали, ми цим зловживали -
типу, що демка погана.
Зараз ми просто працюємо.
А потім, через місяць, оцінимо, що зробили.
Кожна пісня, яку ми записали, -
коли ми їх слухаємо в контрольній, я точно ось так роблю весь час.
Голова киває в такт, очі заплющені,
і всі інші роблять те ж саме.
Нам набридло звучання гараж-року,
а я слухаю багато хіп-хопу.
Я хотіла, щоб наші треки качали,
і, вважаю, в декількох піснях це вдалося.
Мене охоплюють емоції. Ми були в студії чотири дні,
а я за цей час пройшла цілу екзистенційну кризу.
Я все пропускаю крізь себе, і намагаюся не судити свою творчість,
а просто творити.
Я великий шанувальник Дейва.
Одним з його перших продюсерських успіхів
була пісня гурту Wolfmother,
яку я слухав на повторі, коли мені було п'ять.
Ти це вдруге співаєш.
-Так і є. -Так.
Весь процес був приємним.
Гарно мати продюсерів та інженерів, які
підтримують тебе і допомагають почуватися впевнено, коли ти граєш.
Для всіх цей досвід був однозначно позитивним.
-Круто. -Просто неймовірно.
Ми вже вчетверте у студії, тож ми знаємо.
Один погляд Мекі, Ніку, чи Кендалл.
Ми знаємо, що працює, а що ні.
Ти це відчуваєш.
Думаю, барабани треба підкрутити. Менше тарілок.
-Так, згодна. -Точно.
-Треба, щоб було просто - па! -Так.
Так буде круто.
Спочатку все було добре, але потім стало трохи занадто, правда?
Круто спостерігати, як ми зростаємо
разом, як музиканти.
Нема кілець, ми молоді.
Ну ж бо.
-Давай. -Ось так.
-З чого почнемо? -Все одно занадто.
Почнемо...
-Треба виправити вокал. -Добре.
Я хочу додати...
«Girl» прямо перед бриджем.
«And when you fly around the world, call me your fire-starting...»
Треба це виділити.
Слово «girl»?
Так, заспівай «girl», коли він б'є...
НЬЮ-ЙОРК
Коли ми востаннє бачились, ти була вагітна.
Який був строк? Шість місяція?
-Коли ми вперше знімали? -Так.
-У Вудстоку? -Так, ти була...
На четвертому місяці.
А в студії, я була на восьмому місяці.
-Очманіти. -Дуже близько.
-Тоді було... -А тепер Оззі...
Оззі два з половиною місяці.
А ми знайомі вже півтора року.
-Так? -Так.
Ми тут були 9 листопада.
Я з дурості покликав їх.
Ми лише переписувались, а потім я їх заманив сюди.
«У що ми вв'язалися?»
Я тоді був одягнений так само.
-Я хотів... -Так і треба було, правда?
-Круто. -Все по колу.
То давайте слухати. На чому слухаємо?
У тебе є щось улюблене?
Я не хотів слухати без вас.
-Я чув одну пісню. -Серйозно?
Для мене все нове, я хотів слухати разом з вами.
-Ого. -Ти чув «50 Foot»?
-Я нічого не чув. -Чувак.
-Ця пісня - вогонь. -Я так і хотів.
Одна ця пісня всього була варта.
Я повністю погоджуюсь.
Вона моя улюблена. Я така рада, що ми її записали.
ЗВУЧИТЬ «50 FT»
Яка була твоя реакція?
Я хочу цей трек. І цей трек.
І цей трек, і цей трек. Так і було.
Звучить, як Bobby Lees.
Звучить точно, як Bobby Lees.
Є цей саунд, ця жива енергія.
Гадаю, фанати будуть у захваті,
і всі знали, що так і буде.
Я теж в захваті.
Джон сказав тобі про Epitaph?
-Ні. -Це лейбл...
Їм сподобався альбом і вони хочуть його випустити.
-Хто у них? -Це той лейбл...
-Weezer, Том Вейтс... -Том Вейтс у них?
Всередині Epitaph є Anti-.
-Anti-? -А це...
Це як компанія-власник Epitaph.
Засновника звуть Джон, і він у захваті.
У нас буде дзвінок із ним та очільником лейблу в понеділок.
Вони купили нам з Джоном квитки.
Ми у середу з ними зустрінемось.
-А Джон... -Де саме? Лос-Анджелес?
Так. Джон збрехав і сказав їм, що ще чотири лейбли зацікавлені,
і ми скоро приймемо рішення.
Вони такі: «Тоді скоріше летіть сюди».
І ось ми... Нас...
Джон їм казав, що ви знімаєтесь у шоу?
-Це було значним фактором. -До біса важливим.
Так, вони були в захваті.
Це так круто.
Вони нам сподобались.
Але не можна поки що святкувати!
-Треба маніфестувати. -Так.
ЛОС-АНДЖЕЛЕС, КАЛІФОРНІЯ
EPITAPH RECORDS
ЛЕЙБЛ ANTI-
-Беррі, це Сем. -Беррі, вітаю. Сем.
Це Ерік, наш юрист.
Ми завжди продавали купу вінілів.
Після концертів ми продаємо мерч.
І в порівнянні з іншими гуртами...
Обмін відбувається на концерті.
Люди йдуть раз, потім ще.
Вони купують все, що в нас є. Нові футболки...
Але стримінг просідав.
У нас був аншлаг у клубі на п'ятьсот людей,
ті, у кого 100 мільйонів прослуховувань, не привертали такої кількості людей,
як ми з 20 000 прослуховувань.
-Я розумію. -Не сходиться.
Є артисти, які здатні зібрати повний зал на 1000 місць.
Не посадкових місць, а загалом.
Вони продають мерч, вініли, але...
Прослуховувань мало, і вони не сходяться.
Не розумію, чому так.
У наших артистів теж таке буває.
Ми готові до змін.
-Так. Тому... -Так.
Тому мені подобається цей проєкт, бо ваш гурт чудовий.
У вас є все: пісні, альбоми, концерти.
Але не відбулося конекту зі стримінгами. І тому...
Але все буде видно на практиці. Якщо ви звучите вживу,
це має перейти у стріми.
І так, щоб із цим допомогти, потрібен партнер.
Я мушу сказати, новий альбом -
ви вийшли на новий рівень.
Попередні я теж люблю,
-але цей альбом неперевершений. -Дякую.
Тому зараз найкращий час.
Таке відчуття, ніби все вже давно назріває і ось-ось вибухне.
Нам потрібно трохи допомогти піти далі.
У мене є мільйон історій про те, як люди
всередині музичної індустрії,
для кого це кар'єра, і котрі
нічого для нас не зробили.
А тут з'явився Джейсон і подарував нам цю можливість
створити щось, що і йому теж сподобається.
Я дуже вдячний йому за цей шанс.
Це прекрасне відчуття,
коли хтось так сильно у тебе вірить,
і не просто каже це, а й щось робить.
Він нам допомагає і створює цю можливість.
В цьому різниця між ним
та іншими, з ким ми стикалися.
По моїх відчуттях, все пройшло добре. Так?
Так, я був би в шоці, якщо ні.
Нам і раніше різне обіцяли,
тому ми навчилися не радіти, допоки немає підтвердження,
але має бути оффер.
-Як на мене, йому можна вірити. -Так.
Він музикант, грав у Bad Religion і все бачив.
Він здався мені чесним, і Сью теж класна.
Це великий успіх.
Якби ви не з'явилися,
у нас могло б і не бути такої мотивації
записати ще один альбом.
Цей альбом... Ми любимо цей альбом,
і це найважливіше, але я не знала, чи лейбл захоче його випускати.
Він відрізняється від наших попередніх робіт, тож, я не знаю.
Якби вони потрапили на великий лейбл,
а цього всі очікували,
їх би пережували і виплюнули.
Вони були б іще більш розбиті, ніж коли ви зустрілися.
Такий лейбл, де артисти - понад усе, який очолює Бретт, -
справжній, трушний панк-рокер, -
це найкраще місце для них.
Оптимальний розвиток подій.
Я хочу кричати «ура», але допоки немає оффера...
А ти що думаєш, Браяне? Вже можна кричати «ура»?
-Я ніколи не кричатиму «ура». -Розумію.
Мене за таке не питайте.
-Але... -Джейсон би крикнув «ура».
Так, Джейсон би крикнув.
THE BOBBY LEES ПІДПИСАЛИ КОНТРАКТ З EPITAPH RECORDS.
Мені цікаво, як люди відреагують і як вони танцюватимуть.
Коли я йду зі сцени і бачу посмішки,
як ми подарували комусь радість...
Змусити когось посміхатися - це найкраще, що можна зробити.
Ми подорожуємо різними містами,
створюємо особливий зв'язок зі слухачами,
і це дуже заряджає - я не можу цьому натішитись.
Незважаючи ні на що,
мені треба творити, бо інакше я вмру.
Те, що пережили ми, переживають багато гуртів.
Буде сумно, якщо лишиться тільки попса з тіктоку.
Це якась бездушна культура.
Не знаю, що це значить.
Але відколи я почала грати музику,
у мене було відчуття, що я йшла у напрямку
досягнення певної мети.
Я йшла за цим відчуттям, бо воно мене заманювало.
Ніщо на нашому шляху не казало нам:
«Ось так ви зможете заробляти гроші».
Ви зробили нам такий величезний подарунок, але ми - це лише один гурт.
Є багато хороших гуртів, і я все ще вважаю, що модель має змінитися,
і має статися якийсь зсув.
Мені цікаво бути частиною цієї пригоди і дізнатися, що буде далі.
Я бачив, як створюється альбом від початку до кінця,
і те, що ми були у це залучені,
і допомогли їм із лейблом, це просто прекрасно,
і вони на це заслуговують.
Вони - особливий гурт.
Сподіваюся, інші гурти теж так зможуть.
Не можу дочекатися, коли побачу концерт своїх друзів.
Хочу почути нові пісні наживо.
Дуже важливо платити артистові.
Важливо купувати платівки.
Я і касету куплю - для старої машини, в якій ще є магнітола.
Музика - це те, що можна подарувати людям.
Тому не забувайте про це. І підтримуйте її надалі.
Переклад: Iyuno