Да видим какво има отзад.
Ню Йорк Сити, Ню Йорк
Така...
Господа.
Благодаря.
Атлантик Рекърдс
Ден пети.
Запознахме се в четвъртък.
В четвъртък си изкарахме чудесно, нали?
Снощи гледахме концерта им.
А сега отиваме в "Атлантик Рекърдс".
Познавам изпълнителния директор от 20 години.
Отиваме в "Атлантик Рекърдс", за да им уредим договор.
Не мога да повярвам. Защо да не пробваме?
ПО ШИРОКИЯ ПЪТ
Никога не съм си представял,
че ще снимам "По широкия път" в пустиня,
но явно и тя се води път.
Намирам се на три часа от Абу Даби за снимките на "Дюн".
Днес ще говорим за групата "Боби Лийс".
Пускайте ги.
Днес ни гостува групата "Боби Лийс",
които идват от Удсток, Ню Йорк.
Ще слушаме на живо "Боби Лийс".
Ще чуете албума "Скин Сют" на "Боби Лийс".
Много е интересен.
"Боби Лийс" в момента са на турне в САЩ.
Ще дойдат във Великобритания към края на юни.
Имат европейско турне.
Деби Хари казва: "Слушайте "Боби Лийс".
Бъдещето е минималистичен протопънк".
Насладете се на "Боби Лийс" и песента им "Холивуд Джънкярд".
Обичам да слушам музика. Открих "Боби Лийс" в Инстаграм.
Казах си, че са невероятни.
Слушах парчетата им и видях, че тръгват на световно турне,
само че нямаше да се засечем никъде.
Казвам се Сам и пея в групата "Боби Лийс".
Аз съм Ник Каса - соло китарист за "Боби Лийс".
Казвам се Кендъл Уинд и съм басистка.
Маки Боуман - барабанистът на "Боби Лийс".
Не знаех много за музикалната индустрия
и подходих малко наивно.
Казвах си: "Всичко е наред. Справят се чудесно.
Ходят по турнета. Уредили са се",
а те са на предела на силите си.
Запознахме се преди три дни, когато ви поканих в Бауъри.
Влязохме, ти беше гол до кръста, приклекнал.
Личеше си, че тъкмо си беше влязъл в хотелската стая.
"Не ви очаквах толкова скоро."
Изправи се и ни дари с топли прегръдки.
Накара ни да се чувстваме уютно.
Това беше една от най-хубавите три прегръдки, които съм получавал.
Били са готови да сложат край.
Групата е на седем години.
Видях публикацията в Инстаграм.
Следя ги от известно време, защото са върхът.
Те винаги са споделяли
само позитивно съдържание в социалните мрежи.
Но се наложило да публикуват онова,
което ще прочета след малко.
Как се води? Изявление ли? Да.
Групата ми публикува изявление за последователите ни,
в което казваме, че излизаме в почивка,
като не знаем колко продължителна ще бъде тя.
Може и да бъде перманентна.
Ще довършим тазгодишните си ангажименти
и след това ще излезем в почивка,
като не знаем кога и дали някога ще свирим отново.
Налага се да го направим
заради състоянието на музикалната индустрия,
която прави икономическото оцеляване
на групи като нашата невъзможно.
Групата осмисли живота ни.
Благодарим ви за подкрепата.
Тази почивка ни притеснява,
но знаем, че така е редно.
С любов, "Боби Лийс".
Правят го от цяла вечност, а не изкарват пари.
Ходенето по турнета ги съсипва.
Казах си: "Да му се не види. Ще се откажат".
Не исках това да се случва. Затова им писах.
"Може ли да поговоря с вас?"
Имах чувството, че...
Когато се раздаваш за хората, доброто ти се връща.
Очаквах някой да ни пише,
но не очаквах да е Джейсън Момоа.
Казах си, че това е мил човек,
който харесва музиката ни и иска да ни помогне.
Ще им помогна да запишат албум.
След това отиваме да чукаме по вратите,
за да им уредя договор. Трябва да се действа.
Ще се постарая, защото така е редно.
Винаги аз съм подсигурявала ангажиментите ни.
Ако искаме да работим с някой продуцент,
му изпращах 20 имейла, докато не ми върне отговор.
Винаги съм искала да съм в група, но ме беше страх.
Направо умирах от страх.
Мислех, че идеите ми не струват.
Страхът ми започна да изчезва
и затова продължих да го правя.
Прочетох книгата "Пътят на твореца" на Джулия Камерън,
която промени живота ми.
Изпълних указанията й. Беше много странно.
Прочетох я и месец по-късно се запознах с Кендъл и Маки.
Имахме и други китаристи,
но всичко си дойде на мястото, когато Ник -
доведеният брат на Кендъл...
След като дойде на първия ни концерт,
си казахме, че искаме да се занимаваме с това.
Много от приятелите ми са музиканти.
И на тях им е трудно, също като на актьорите,
но се чудя
дали групи като "Нирвана" биха оцелели в наши дни.
Да вземем за пример и Боб Дилън. Дали любимите ни изпълнители
биха постигнали същия успех в наши дни?
Не знам отговора на този въпрос,
но мисля, че нещо трябва да се промени.
Как се чувстваш преди някой дългоочакван момент?
Надъхан ли си? - Не, всъщност плача.
Ставам много емоционален. - Сериозно?
Гади ми се и не знам къде се намирам.
Аз пък искам да се прибера, да си легна
и да отменя концерта.
Всеки път. Понякога и аз ставам емоционална.
"Искаше ми се да не се налага да го правя."
Започвам да се моля на любимците ми
Литъл Ричард и Бо Дидли.
"Моля ви, заредете ме с енергия."
В Удсток беше невероятно.
Те са местните герои. За мен беше чест.
Разходихме се из града и се запознах със семействата им.
Беше невероятно.
Ноември 2023 г.
Последният концерт на "Боби Лийс" в родния им град
Винаги съм искала да съм в група,
но винаги ме е било страх от изпълненията на живо.
Фантазирала съм си как го правя,
но не ми стискаше да го направя.
Бях алкохоличка.
След като изтрезнях,
страхът да не се изложа, просто изчезна.
Желанието стана по-силно от страха.
При нас нищо никога не е било нормално.
Получавали сме намеци от вселената.
Случвали са ни се странни хубави неща като Джейсън.
След като се запознах с всички... Сам е невероятна.
Тя е стихия.
На сцената е креативна, непринудена и много чувствителна.
Тя е невероятен творец.
Маки е роден в кралско семейство
на занаятчии и музиканти.
Той е наистина специален.
Кендъл ми е като сестра. Обичам я толкова много.
Тя ми е идол. Тя ми е учителка.
Задавам й най-различни въпроси.
Ники е малкото ми братче, което може да се справи с всичко.
Нищо не може да му се опре.
Беше дълъг и труден път.
Мисълта,
че е възможно повече да не се занимавам с това,
определено ми се отрази.
Какво? - Беше странно.
Ти беше невероятна.
Много е странно.
Не знам.
Носи ги.
Музиката е моето лекарство. Не пия хапчета.
Слушам някоя песен и всичко ми минава.
Променя ми настроението.
Казвайки си, че тази музика
вече няма стойност за мен, се натъжавам.
Така не бива.
Джейсън ни каза:
"С какво мога да ви помогна? От какво има нужда групата?".
Отвърнах му, че не знам.
Той ме попита дали имаме нужда от договор с голям лейбъл.
Отвърнах му, че мисля, че това ще ни помогне,
защото така музиката ни ще стигне до повече хора.
Той беше като супергерой по телефона:
"Ще дам всичко от себе си. Ще направя всичко по силите си".
Откакто ни се обади, сякаш тръгнахме на приключение.
Да видим какво ще се случи.
Ню Йорк Сити, Ню Йорк
Невероятно.
Чувствам се като продаващ курабийки скаут.
Когато Джейсън ни заведе в "Атлантик",
се вълнувах адски много,
защото не бяхме имали вземане-даване с голям лейбъл.
Той ме накара да прочета договора. Казах си, че е странно,
тъй като не мога да го променя.
Какво, ще променя тарифите в "Спотифай" ли?
Изпълнителите с договори с големи лейбъли оцеляват,
защото имат специални сделки със "Спотифай".
Групите като нас, които не са към голям лейбъл,
получават по 0,04 долара на слушане.
Направило ни е впечатление,
че ако хората могат да не плащат, няма да плащат.
Мислила съм много по въпроса и съм говорила с колеги.
Проблемът е, че музиката вече няма стойност.
Подрастващите деца
си мислят, че не струва нищо, защото е безплатна.
Иска ми се нещата да бяха по-различни.
Таях надежда и имах хъс.
Групата сигурно имаше други виждания -
че няма да се случи.
Толкова пъти са ми затръшвали вратата под носа
и съм изпадал в толкова много дупки,
от които е трябвало да се измъквам съвсем сам,
така че не приемам "не" за отговор.
Талантът си е талант. Те са талантливи.
Просто трябва да открием точните хора.
Когато свирим, чувството е невероятно.
Когато чуваме как хората пеят текстовете ни,
се надяваме музиката ни да им помага.
Има сериозен проблем.
Ако разпродаваш зали за по 500 души
в Ню Йорк и Ел Ей и обикаляш света,
как е възможно да не можеш да не изкарваш
дори минимална заплата?
Да вземем за пример албума "Белвю". 18 месеца бяхме на турне.
Имахме милион слушания.
За тези 18 месеца изкарахме 4000 долара.
Никой не иска да работи безвъзмездно.
Не бих искала да прозвучи грубо,
но когато даваш всичко от себе си за тези турнета,
се чувстваш онеправдан.
Давам всичко от себе си и оставам без сили.
Много хора изпитват силен копнеж към призванието си.
Искат да успеят на всяка цена.
Аз вече не се чувствам така, за което се радвам,
тъй като жаждата за успех на групата беше започнала да ми носи болка.
Вече имам чувството, че нищо не зависи от нас.
Излизаме на сцената и свирим като за последно.
Имаме нужда от промяна.
Темпото е просто изтощително.
Налага се да спрем за малко,
но не сме сигурни дали ще се завърнем.
Интуицията ми подсказва, че това не е краят,
но нямам представа какво ще се случи.
Неведението ме кара да си отдъхна.
Разбирам ги. Когато работиш твърде много,
се изчерпваш
и спираш да даваш най-доброто от себе си.
Казали са си, че имат нужда от почивка.
Имали са нужда да си поемат въздух.
Една година по-късно
групата се завръща в репетиционната.
Удсток, Ню Йорк
Не мисля, че помня как се свири. - Напротив.
Знаеш ли как композирам? Започвам с три акорда и след това...
Да. - Само така!
Гледах ги как творят на живо. Видях как пишат една песен.
Всичко се беше променило.
Завърнаха се. Бяха си починали.
Някои от членовете на групата бяха по турнета.
Върнаха се с нови идеи и влязохме в студиото.
Резултатът беше феноменален.
Една невероятна част от приключението ни.
Видях как самочувствието им се завръща
и си казват, че ще го направят.
След почивката се завърнаха и бяха готови за екшън.
Нищо не можеше да ги спре.
Нещо такова. Звучи яко.
Върхът!
Беше върхът!
Какво става? - Как е?
Мина година. Не сме се виждали от година.
Почти година. - Да.
Интересно ми е какво се случва с вас.
Как се чувствате?
Какво става? Искам всички да се изкажат.
Какво е чувството да сте отново заедно?
Сигурно и вие не сте се виждали от година.
Събрахме се преди месец.
Решихме да започнем да пишем, тъй като ти ни подкрепи
и ни позволи да запишем още един албум.
Беше много странно. Събрахме се и за две седмици
и написахме 14 песни, което е...
По принцип ни отнема много повече време.
По принцип пишем пет песни за един месец.
Беше... И аз не знам.
В нас се беше събрала енергия,
която трябваше да бъде освободена.
Нямаме търпение да правим нещата по друг начин.
На репетициите се смеехме,
защото си позволихме да експериментираме с нещо ново.
Беше невероятно. Почувствахме се освободени.
Затова и всички са развълнувани.
Не мога да повярвам,
че мина една година от Уудсток.
Не мога да повярвам. Времето наистина лети.
Последната една година беше откачена.
Ту се съмнявахме, ту се чувствахме обнадеждени.
Беше ни трудно да приемем почивката.
Всички бяхме разстроени.
Сякаш бяхме скъсали с половинката си.
Чувството беше ужасно. Беше много странно.
Имам чувството, че се разделихме, когато бях дете,
а сега се чувствам като възрастен.
През последната година много бързо осъзнах
колко много значи тази група за мен.
Тя винаги ще бъде част от мен, но ми беше полезно да осъзная,
че извън нея съществува цял един друг свят.
Да си в група, е като да си във връзка.
Лесно можеш да се загубиш в нея.
Забравяш кой си извън нея.
През тази година
успях да си припомня защо обичам да творя.
По време на почивката
се питах дали ще се справя без групата.
Няма да мога. Имам нужда да творя.
Депресирам се, ако само консумирам чуждо творчество.
Музиката ме мотивира. Тя е най-великата форма на изкуство.
Тя ме кара да творя.
Използвам я за вдъхновение във всяко отношение.
Обичам музиката.
Хрумна ми нещо и им го споделих.
"Можете ли да го направите още веднъж?
Да пробваме като за последно.
Искам да ви помогна. Не съм запознат с тази индустрия,
но мога да ви отворя някои врати и да ви предложа продуценти.
Искате ли да направите още един албум?"
И те се съгласиха.
След като се съгласиха, си казах, че ще ги подкрепям докрай,
защото вярвам в тях и в техния успех.
Открих го.
Лос Анджелис, Калифорния
Къде се намираме?
В Лос Анджелис, Калифорния.
Какво се надявате да постигнете тук?
Да напишем много яки песни.
Албум, с който се гордеем.
Притеснявате ли се преди звукозаписните сесии?
Днес не изпитвам притеснение, но преди три дни
не можех да мигна, представяйки си най-ужасните развои.
Мислех, че песните ни няма да струват.
Периодът на страх отмина.
Вече съм спокойна и съм готова за записите.
Аз също. Чувствам се спокойна.
Изпита ли прилив на...
Притесняваше ме самият полет.
Просто...
Не знаех какво да очаквам, но...
Сънсет Саунд
Мога да... - Защо не?
Чудесно! - Хрумна ми нещо.
Да повторим края.
На тези елвисови глупости аз слагам края.
"Слагам края."
Добре. - Да пробваме.
Да пробваме. - Супер.
Това е краят!
Слагаме края!
Да пробваме ли отново, или няма нужда?
Няма нужда. - Готови сме.
Веднага се усеща дали енергията е положителна, или отрицателна.
Влязохме в студиото и се усмихнахме.
Идеалното студио за нас.
Записваме в "Сънсет Саунд" - легендарно звукозаписно студио.
"Лед Зепелин" записват там четвъртия си албум,
"Ролинг Стоунс" записват "Лет ит Блийд" там.
"Ван Хален" също са записвали там.
Да си в Калифорния и да записваш албум...
Чувството е невероятно.
Не знам дали ме разбирате.
Алекс и Дейв са невероятни.
Чуват някой откъс и предлагат да пробваме нещо ново.
След това се чудим
как не сме се сетили от самото начало.
Стараем се да не бъдем предубедени.
В миналото, ако основният трак не струваше, се отказвахме.
Сега записваме песента
и след месец преценяваме дали ни харесва, или не.
Докато слушам някоя от песните, която записахме, в апаратната,
само правя така.
Клатя глава със затворени очи.
Оглеждам се и всички правят същото.
Беше ни писнало от звученето на гаражния рок.
Аз слушам много хип-хоп
и исках да накараме слушателите ни да си клатят главата.
Мисля, че го постигнахме с някои от песните.
Заливат ни адски много емоции.
Записваме от четири дни.
Преминах през най-различни състояния -
ту си казвам, че е върхът, ту изпадам в екзистенциална криза.
Преминавам през всички състояния.
Казвали са ми да не съдя крайния продукт,
а просто да творя.
Това и правя.
Аз съм голям фен на Дейв.
Един от хитовите му албуми като продуцент
е на групата "Уолфмадър",
която слушах постоянно, когато бях на пет годинки.
За втори път го изпяваш така.
Така е.
Процесът ни накара да си отдъхнем.
Невероятно е да работиш с продуценти и инженери,
които знаят как да те подкрепят
и да ти вдъхнат увереност.
Всички си изкарахме невероятно.
Невероятно. - Върхът!
За четвърти път сме в студио и вече знаем...
Само с поглед се разбираме дали нещата се получават, или не.
Тези неща се усещат.
Барабаните трябва да са по-стегнати, с по-малко чинели.
Съгласна съм. - Добре.
Искаме да са с поп звучене.
Последните няколко пъти бяха добри и после пак усложнихме всичко.
Страхотно е да виждаш
как всички ние израстваме като музиканти.
Нямаме пръстени, но да знаеш, че сме млади.
Хайде!
Да започнем със...
Да оправим един от вокалите. - Добре.
Искам акомпанимент към...
Към "момиче". Точно преди бриджа.
"Докато обикаляш света, аз ще бъда твоето кибритче."
Искам да се получи като хората.
По друг начин?
Да, искам "момиче" да се изпява, когато той удря...
Ню Йорк Сити, Ню Йорк
При последната ни среща беше бременна.
Мисля, че беше в шестия месец.
Когато снимахме за пръв...
Да. - В Удсток?
Да. - Бях в четвъртия месец.
А по време на записа бях в осмия месец.
Терминът ти наближаваше. - Да, мисля, че беше...
И сега Ози е на... - Ози е на...
Два месеца и половина. - Да.
Познаваме се от година и половина.
Събрахме се на 9 ноември. Поканих ги тук.
Пишехме си в Инстаграм и ги поканих тук.
Чудеха се в какво се забъркват.
И тогава бях със същото яке.
Така е трябвало да стане.
Така... - Пълен кръговрат.
Да пуснем някое парче.
Имаш ли любима песен? Не съм ги слушал, чаках ви.
Изслушах само една песен. - Сериозно?
Исках да ги чуя с вас.
Слушаш ли си "50 Фута"?
Нищо не съм слушал. - Леле!
Тази песен е върхът. - Затова исках да...
Тази песен си струваше разкарването. Тя ми е любима.
Радвам се, че успяхме да я запишем.
Слушате "50 Фута".
Как реагира?
"Искам да режисирам клипа на тази песен. И на тази също.
И на тази." Така реагирах.
Звучат като песни на "Боби Лийс".
Да, звучат като песни на "Боби Лийс".
Притежават онзи специфичен звук, онази суровост.
Зареждат те с енергия. Феновете им ще останат очаровани.
Всеки, който ги чуе, ще се влюби в тях.
Джон каза ли ти за "Епитаф"? - Не.
Това е един лейбъл.
Един готин лейбъл хареса албума и иска да го издаде.
Кой е при тях? - Том не е ли към "Епитаф"?
Том Уейтс е към "Епитаф", нали?
Да, под тях е и компанията "Анти".
"Епитаф" е компанията майка.
Основателят се обади на Джон и албумът му хареса.
В понеделник се чухме с него и с президента.
Купиха билети на мен и Джон.
В сряда отиваме да се срещнем с тях.
Къде? В Ел Ей? - Да.
Джон ги излъга, че още четири лейбъла проявяват интерес
и че искаме да вземем решение до края на седмицата.
Затова решиха да побързат.
Затова...
Джон каза ли им за днешния концерт?
Мисля, че това ги спечели.
Върхът! - Развълнуваха се.
Да! Върхът!
Да, радваме се.
Рано е да празнуваме. Още нищо не е сигурно.
Вярвайте, че ще се случи. - Да.
Лос Анджелис, Калифорния
Епитаф Рекърдс
Бари, това е Сам. - Здравей, Бари.
Това е адвокатът ни Ерик.
Беше много странно, защото продавахме много плочи.
На всеки концерт продавахме много мърчандайз.
Спрямо другите групи, ние...
Всичко се случва на концертите.
Хората идват на всички концерти и купуват мърча ни.
Искат новата тениска и прочее.
Но стриймването ни куца.
Разпродаваме концерт за 500 души,
а се оказва, че хора със сто милиона слушания
не могат да напълни тази зала,
която ние пълним, а имаме 20 000 слушания.
Беше много странно.
Има изпълнители, които пълнят зали с капацитет от хиляда души.
Брет Гъревиц - собственик на "Епитаф Рекърд"
Тези изпълнители пълнят зали с капацитет от хиляда души,
продават много мърч и плочи,
но имат много малко онлайн слушания и не знаят защо е така.
Аз също не знам защо е така.
Това се случва и с наши изпълнители.
Искаме промяна.
Затова този проект ми харесва. Групата е невероятна.
Имате всичко - готини песни, готини албуми, готини концерти.
Но не ви слушат много онлайн.
Практиката го доказва,
че ако ви харесват на живо, ще ви харесат и онлайн.
Имате нужда от партньор, който да ви помогне да успеете.
Искам да кажа, че новият ви албум
е на едно ново ниво.
Много ми харесват и предишните ви парчета,
но новият албум е върхът.
Мисля, че това е точният момент.
Имам чувството, че всичко ни водеше към този момент.
Така смятам. Имаме нужда от леко побутване.
Мога да разкажа безброй истории
за хора от музикалната индустрия,
за които това е основна професия,
не са направили нищо за нас.
Джейсън се появи и ни поднесе на тепсия
възможност да създадем нещо,
на което и самият той се наслаждава.
Не мога да опиша колко много съм му благодарен.
Невероятно е, че има човек,
който вярва така силно в нас
и ни окуражава не само с думи, но и с действия.
Прави всичко възможно да ни помогне.
Това е разликата между него
и другите хора, с които сме работили.
Имам чувството, че мина доста добре, нали?
Ще се изненадам, ако не подпишем.
И преди са ни лъгали,
така че гледаме да не се вълнуваме предварително.
Чакаме да ни изпратят оферта.
Почувствах се...
Вярвам на този тип, той е музикант.
Той е част от "Бад Релиджън" и е минал по този път.
Струва ми се свестен тип. Сю също ми допадна.
Да. Това е голям успех.
Ако не бяхте вие...
...те нямаше да виждат смисъл и нямаше да имат мотивация
да запишат още един албум.
Не мисля, че този албум...
Албумът ни харесва, което е най-важното,
но не вярвах дали лейбъл ще иска да го издаде,
тъй като е нещо по-различно.
Не знам...
Ако бяха подписали с голям лейбъл,
за каквото мечтаят всички,
най-вероятно нямаше да пожънат голям успех
и сега щяха да са още по-нещастни от преди.
Смятам, че лейбъл, който се грижи за творците си,
управляван от Брет, който е истинска пънк рок легенда,
е идеалната компания за тях.
Нещата се развиха чудесно.
Искам да подскачам от радост, но чакам да видя офертата.
Ти как се чувстваш, Брайън?
Готов ли си да подскачаш от радост? - Аз не мога да подскачам.
Не съм експерт, но мисля, че...
Джейсън би подскачал от радост. - Определено.
"Боби Лийс" подписват с "Епитаф Рекърдс".
Нямам търпение да видя как хората реагират на албума
и танцуват на песните му.
Когато сляза от сцената
и видя, че хората се усмихват, че са си изкарали добре...
Живея за това да радвам хората.
Да обикалям от град на град
и да виждам как хората се припознават в творчеството ми,
ми носи наслада, на която никога няма да се наситя.
Каквото и да става, аз трябва да творя.
В противен случай имам чувството, че умирам.
Това не е само при нас. Случвало се е с много групи.
Ще е тъжно, ако остане само ТикТок поп.
Това би била много скучна култура.
Не знам какво означава.
След като започнах да свиря,
почувствах,
че правя нещо смислено.
Понесох се по течението, което ме носеше напред.
Не ни се беше случвало нещо, което да ни накара да си кажем,
че можем да си изхранваме прехраната с музика.
Вие се появихте и ни направихте невероятен подарък,
но има толкова много групи,
заради които моделът просто трябва да се промени.
Има нужда от сериозна промяна.
Интересно ми е да продължа това приключение
и да видя какво следва.
Видях създаването на един албум от началото до края.
Участвах в целия процес,
помогнах им да си намерят лейбъл.
Чувството е прекрасно. Тези хора го заслужават.
Те притежават нещо специално.
Надявам се това да се случи и с други групи.
Нямам търпение да отида на техен концерт.
Нямам търпение да чуя новите им песни на живо.
Важно е да подкрепяме творците и да купуваме албумите им.
Бих си купил и тяхна касетка, защото имам кола с касетофон.
Музиката е най-прекрасният подарък на света.
Предайте го нататък.
Подарете ми я, за да й се насладя.
Превод НИКОЛА ТИМОФЕЕВ
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО