PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Ahoj.
Jak ti je?
Dobře.
A tobě?
Taky.
Až na to, že mám…
v puse jako v polepšovně.
Ty jo, čuchej.
- To je fenyl? - Jo.
Co cítíš?
Co děláš?
Už jsem vzhůru.
Chci jen upozornit, že snídaně končí za pět minut.
Buď ticho!
Už jdu. Díky, Malin.
Díky.
„Díky, Malin.“
Děkuju za tu záchranu.
Není zač.
Můžeme se ulejt.
- U mě se nemusíme plížit. - To nejde.
Jasně že to jde.
- Ne, nejde. - To víš, že se můžeme ulejt ze školy.
Přestaň. Tobě přeskočilo?
Fuck off.
Můžeš počkat, až s bodyguardy odejdeme.
Pak můžeš jít taky. Jo?
Ať to vypadá, že jdeš od autobusu.
- Dobře. Dostanu něco ke snídani? - Ne.
Mám ale hroznej hlad.
Na to jsi měl myslet a vzít si svačinu.
Ty jo!
Dělám si legraci.
Tak…
Zatím.
Přijď za mnou někdy do Bjärstadu.
- Prosím. - Tiše, pitomče!
Wille!
- Dobré ráno. - Jak je?
Tak, jak si zasloužím.
- Ty jo, včera to bylo divoký. - Jo.
Jsem úplně vyřízenej. Chrille ráno hodil šavli.
- Vážně? Před snídaní? - Jo, je hustej.
No a…
A co jsi dělal ty? Tak trochu jsi zmizel.
Kdoví. Mám totální vokno.
- Ztráta paměti? - Ale probudil jsem se ve svojí posteli.
No?
Kde jsi byl? Sháněla jsem tě.
No, chcípnul mi mobil…
Nespal jsi doma.
Ne.
To jsem nespal.
- Dobrý den. - Dobrý den, paní profesorko.
Posaďte se, prosím.
Ano, Waltere?
My dnes prezentovat nemůžeme. Alexander nepřišel.
Pokusíš se udělat maximum.
Stello a Fredriko, můžete začít.
Trest smrti.
Ano, nebo ne?
My říkáme: ano.
Svatá Lucie,
zářivý přelud,
v té noci mrazivé
náš obdiv probuď.
Šum bílých perutí…
Wille!
- Čau. - Čau.
Poslyš…
Máme menší problém.
Jo, jakej?
- Alexandera podmínečně vyloučili. - Za co?
Včera nám neotvíral, asi ho chytili venku.
- Za to se snad nevylučuje. - Přesně tak.
Asi ho chytili, když měl u sebe ten matroš.
A těch drog jsme měli hromadu.
Ředitelka jde po nás. Až nám udělají test z moči, jsme v háji.
- Do ničeho se nesmím nechat zatáhnout! - To nikdo z nás.
Ale Alexander jim určitě zatím nic neřekl.
- Jestli má rozum, bude mlčet. - Jo.
Když se někdo zeptá, nic jsme neviděli ani neslyšeli.
Nebyli jsme na žádný párty.
Promluvím s Alexanderem. Neodváží se nic říct.
- Ahoj, gratuluju k Lucii. - Cože?
- Právě to oznámili. Budeš to ty! - Podívej.
To je krásná fotka. Dneska to zveřejnili.
- Je překrásná. - Vypadáš jako anděl.
Nechápu to. Nepřihlásila jsem se.
Ale všichni pro tebe hlasovali.
Já hlasovala pro sebe.
Co? To je špatně?
Ne, to není špatně, nebo jo?
Nevěděla jsem, že se máme hlásit.
Měla jsem ti to říct.
- Chceš být Lucie ty? - Možná.
Bubny pro Lucii!
A myslím, že tahle Lucie a její družičky si teď zajezdí v jízdárně.
- Jedeme. - Naskoč si.
Připraveny?
Proboha, nespadni.
Tolik? Děláš si srandu?
Ani bych neřekla, že toho je víc než normálně.
Jako by věděl, že kydat budu já, tak schválně kadil víc.
AHOJ, NECHCEŠ KE MNĚ O VÍKENDU ZAJÍT?
DLOUHO JSME SE NEVIDĚLI. TÁTA
Co se děje?
Píše táta.
Nevím, proč mi zase začal psát.
Ví, že s ním nechci mít nic společného.
Hele…
Už s ním nikdy nechceš mít žádný kontakt?
Ne.
Přesně o to mi jde: žádný kontakt.
Chci, aby nám zmizel ze života.
Už mně a Simonovi nesmí ubližovat.
Mám pak výčitky svědomí jen kvůli tomu, že ho nechci mít v životě.
Je to fakt těžký.
Hlavní je, ať se cítíš dobře ty,
ne jak to bere on.
Díky.
Hele…
O víkendu…
Napadlo mě, jestli tu nechceš přespat.
- Proč? - Protože to kámošky dělají.
Bude to moc fajn.
Kdy můžu přijít?
Chceš přijít v sobotu?
Mám ti říct, jak? Takhle…
Skočíš do vody, má tak dva tři stupně.
Kdyby tam nebyli, vrhnul by ses na mě?
O čem si asi myslí, že se bavíme?
Že ta voda je studená.
Voda je dneska studená!
Jen ať to víte.
Sotva popadám dech.
Tak jo.
Tady je to ideální.
- Tak. - Takhle to bude dobré.
- Tady je přikrývka, polštář a povlečení. - Díky.
- A přišel ti tenhle balíček, Felice. - Aha, děkuju.
- Máte všechno, co potřebujete? - Ano, díky moc.
Tak se uvidíme u večeře.
To je od mámy.
Chce, abych si vzala její staré šaty.
Bože, je na tu oslavu svaté Lucie celá natěšená.
- Jsou moc hezké. - Už je taková.
Vždycky všechno…
musí být dokonalé.
Člověk musí zhubnout, musí mít správné věci,
aby ho nešikanovali…
Co si vezmeš ty?
A Maddie, co si vezmeš ty?
Já budu mít šamanské šaty. Počkej, ukážu ti je.
Co je?
Vždycky se na víkendové večeře nastrojíme.
Já mám jenom tohle.
- Koukejte. - Bože!
Já vím.
Mám tu jenom jezdecký úbor a pyžamo.
Můžeš si ode mě něco půjčit. Jo.
Tak jo.
Já vím.
Tyhle jsou strašně pěkné.
- Určitě? - No jasně.
- Dobrý večer, děvčata. - Dobrý večer, paní vychovatelko.
Pomodlíme se.
Chválíme tě, Pane, náš Bože,
Stvořiteli světa.
Dáváš nám jídlo…
Ahoj.
- Ahoj, Wilhelme! - Děkuju za pozvání.
Rádo se stalo.
Chcete něco k pití?
Chceme si zahrát.
- Jasně. - Vezmu ti to.
Tak jo, raz, dva, tři.
Dobrý.
- Mně to nejde. - Uvolni se!
Takhle bydlím.
Útulný.
Je to, jaký to je.
Tvoje rybičky?
Jak se jmenujou?
Je celkem těžký je rozeznat.
Ale jedna z nich se jmenuje Olle.
Další se jmenuje…
Oski.
A…
třetí se jmenuje…
Felle.
Počkej.
- Počkej. - Co to děláš?
Proč to pouštíš?
Aby nás vedle neslyšeli.
Vzrušuje tě to?
Buď ticho.
Tohle je čára života.
Je krátká, což znamená, že se ti těžko vyjadřujou city.
A těžko kvůli tomu navazuješ vztahy.
Už jsi někdy s někým chodila?
Ne.
Ale zamilovaná jsi byla.
Nikdy?
Počítají se koně?
August chce, abych přišla.
Nechoď.
Vymluvím se na to, že jsi tady.
Už s Augustem nechceš chodit?
Já nevím, jen to není…
Nebylo to úplně podle mých představ.
Něco se mi na něm nezdá.
Ty, Felice…
Jednu věc jsem ti původně říct nechtěla,
protože mi to nepřipadalo důležité,
ale mám pocit, že by byla chyba, kdybych ti to neřekla.
August…
Ve stájích mě políbil.
Ale nic to neznamenalo.
Říkala jsem si, že bys to měla vědět.
To je ale kretén.
Nejsi do něj zamilovaná?
Kdybych do něj byla zamilovaná, asi by mi to teď…
bylo líto.
To je ale kretén posranej. Bože!
Já vím.
Pojď.
Ty jo…
SBOHEM, CHLAPČE!
KDYŽ TVŮJ EX LÍBÁ TVOJI NEJLEPŠÍ KÁMOŠKU
Fuck!
AUGUST: SCHŮZKA V TĚLOCVIČNĚ ZA 10 MINUT, NALÉHAVÉ
Takže…
Mluvil jsem s Alexanderem.
Zatím nic neřekl.
Ale prosí nás, ať něco vymyslíme, aby ho nevyloučili.
Jinak všechno řekne.
Děláš si srandu? Přece nemůže…
Všichni chápeme, že jsi teď hodně zranitelný.
A v tvojí pozici to musí být šílený.
Tohle je větší než kdokoliv z nás.
Dobrá. Musíme teď chránit monarchii.
Táhneme za jeden provaz, že jo?
- Jednou bratr… - …vždycky bratr!
Přesně tak.
Takže… Alexander je tam pozvaný za pár dní.
Do té doby musíme něco vymyslet.
Nějaké návrhy?
Takže kdo se hlásí, že vylíže ředitelku?
- Má někdo lepší návrh? - Hodit to na Simona?
No tak, dochází sem a drogy od začátku nosí on.
To dává to smysl, ne?
Jasně.
Co? On ti nic neřekl?
Často se bavíte.
Zvláštní.
Dodává nám už několik měsíců.
Někoho potřebujeme. Postarám se o to, jo?
Jo, já tam zrovna jdu, musím tam.
- Čau, můžeme si promluvit? - Ahoj, jasně.
Alexe včera po párty chytli s drogama.
Byls to ty? Prodals jim ty prášky ty?
No?
Vzal jsem tátovi léky.
Dealovat drogy je tak ubohý!
Nejsem žádnej dealer.
Děláš si legraci?
- Proč? Aby s tebou kamarádil August? - Dluží mi peníze.
- August ti dluží peníze? - Jo.
- Za co? - Za alkohol.
Na tvou iniciaci.
Zjevně je totálně švorc.
August je švorc?
Nebo mi lhal i v tomhle, kdo ví.
Znáš ho, měl bys to vědět.
Když nepřijdeme na to, jak zařídit, aby Alexandera nevyhodili, bude mluvit.
A kluci to chtějí…
hodit na tebe.
To si děláš prdel.
Nemůžu se nechat vyhodit ze školy.
Chápeš, co by to znamenalo. Máma…
Takže uděláš, co chtějí?
- Ne, to nechci. - Ale musíš, nebo co?
- Ne… - A co teda?
Zkus se na to podívat z mýho pohledu. Dotkne se to celý mojí rodiny.
Poškodí to naši pověst.
A co já?
A moje rodina?
Ty vole.
Neřekl jsem sakra, že bys to měl vzít na sebe.
Je to celý posraný a já se s tebou snažím mluvit.
Nehodlám chránit monarchii jenom proto, že to princ posral.
Dobrý den.
Dobře, děkuju.
Můžu vás poprosit o laskavost?
Zjistíte mi něco o mém bratranci Augustovi?
O jeho finanční situaci?
To jsi fakt posral.
Pět set káblí v pondělí.
Auguste?
Viděls, jak jsem mu to natřel?
- Jo, skvělý. - Totální vítězství!
Co myslíš? Jakej bude z Wilhelma král?
No, já nevím.
Nevím, dobrej.
Myslíš, že na to má?
Určitě.
Ale nevypadá, že by se na královskej život těšil tak jako Erik.
Ředitelka s tebou chce mluvit.
Dále.
Auguste.
Děkuji, že jsi přišel.
- Za málo. - Posaď se.
- Máte se dobře? - Ano. Dáš si čokoládu?
- Jasně. - Tahle je nejlepší, tu si vem.
Vážně?
Co se týče Alexandera…
Nic dalšího nevím, ale když se něco dozvím, řeknu vám to.
- Výborně. - Slibuju.
Nicméně o tom jsem mluvit nechtěla.
Jedná se o školné.
Je to takhle.
Správní rada byla nucena předat věc exekučnímu úřadu.
A teď…
Bylo přijato společné rozhodnutí,
že se do školy po vánočních prázdninách už nevrátíš.
A co maturita?
- Maturita! - Ne, Auguste.
Snažila jsem se,
ale když nemůžete zaplatit, ani já nic nenadělám.
Je mi to líto, ale věř mi, že jsou dobré veřejné školy…
Počkej, Auguste!
WILHELM: CHÁPU, ŽE SE ZLOBÍŠ. POKUSÍM SE VŠECHNO VYŘEŠIT.
UVIDÍME SE NA LUCII.
Jsem rád, že jste všichni přišli takhle narychlo.
Co ten Alexander?
Alexandera pozvali v pondělí.
Náš úkol je dát mu dobré alibi a podpořit jeho verzi.
Řekneme, že nám chtěl nejdřív prodávat Simon
a že ho otrávilo, když jsme nic nekupovali.
A tím je Simon vyřízenej. Vyhoděj ho.
Přesně tak. A Alexander zůstane.
Hodíme to na Alexandera.
Řekneme, že nám chtěl drogy prodávat on, ale my jsme odmítli.
Nezáleží na tom, co řekne.
Bude to osm proti jednomu a měl u sebe drogy.
- Proč ne Simon? - Je to tak jednodušší.
Alexander bude v pohodě. Skončí na škole ve Švýcarsku.
Jenomže…
ty tady nerozhoduješ.
Jak dlouho jsi členem?
Týden?
Jak dlouho budeš členem ty?
Nemůžeš zaplatit školné.
Po Vánocích tady v každém případě nebudeš.
Můj majetek jenom není likvidní.
Ne.
Ty totiž nechceš prodat Årnäs.
Nemohl bys být v tomhle klubu.
Přísahali jsme, že budeme chránit monarchii.
A já říkám:
hoďme to na Alexandera.
Je někdo proti?
No?
Ne, fajn. Takže to tak uděláme.
Takže co jsi mi chtěl říct?
Paní ředitelko, myslím, že byste měla vědět, že…
Alexander…
Alexander z prvního ročníku mi nabízel drogy.
Byl hodně neodbytný a iniciativní.
Říkal, že je sehnal, když byl na návštěvě doma.
Asi měl pocit, že díky tomu bude cool.
Samozřejmě jsem odmítl. Nezajímá mě to.
Byl dost dotěrný a agresivní.
Já nevím, asi si myslel, že si tím získá popularitu.
Řekl jsem mu: „Dej mi pokoj, na tohle já nejsem.“
Měl jsem za vámi samozřejmě přijít hned.
Ale nechtěl jsem Alexandera dostat do problémů.
Člověk nechce být za práskače.
Dobře, děkuji.
Děkuji.
To je fantastické, že Felice vybrali na Lucii.
Tolik to pro mě znamená.
Fujtajbl.
- To ale nejde… - Fujtajbl, to je hnus.
Tu máš.
- To je jenom… - To je glögg.
Trochu s příchutí šamponu.
Přitom jsem to vypláchla stokrát.
Ty jo!
- Netahej tolik. - Musím, pokud to má sedět.
Koukni, to půjde.
Vždyť nemůže dýchat.
Ne, to nepůjde. Sundej mi to, prosím.
Počkej, je tu ještě jedna možnost.
Podívejte.
To je nádhera!
Že jo?
- Bože můj, jo! - Jsou krásný, ale ne na Lucii.
- Nezačínej zas. - Jsou překrásný.
Jsou překrásný.
Máma mě zabije.
Poslyšte, děvčata, máte trochu zpoždění. Pospěšte si.
Nevyžehlila jsem je.
- Sakra. - Co je?
- Stuhu jsem nechala ve skříňce. - Pospěš si.
- Přidám se k vám venku. - Dobře.
WILHELM: MUSÍME SI PROMLUVIT. KVŮLI ALEXANDEROVI.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj, holčičko. Jen ti chci popřát hodně štěstí.
- Uvidíme se dole. - Jasně.
Na shledanou.
Copak je tohle?
Šaty.
Poslyš…
Nevezmeš si ty, co jsem ti poslala?
Zkusíme to. Vím přesně, jak na to.
- Nejsou mi. - Srdíčko, pojď.
- Ale… - Pomůžu ti.
Ne.
Nosila je moje matka. Nosila jsem je já.
Je to tradice. Musíš…
Ne. Já ani nechci být Lucie.
Musím se připravit, takže prosím běž.
Jen jsem ti chtěla pomoct.
Já vím.
Všechno jste svedli na Alexandera?
O tobě nepadlo ani slovo.
A chceš, abych ti…
poděkoval, nebo co?
Chtěl jsem, abys to věděl.
Hlavně jsem tě nechtěl ztratit.
Jsi jediný, s kým tady můžu mluvit.
FELICE: POSPĚŠ SI. MÁM PRO TEBE PŘEKVÁPKO.
Tak si zapal svíčky sváteční,
svatá Lucie.
Šum bílých perutí
zázraky nám věští.
Tak si zapal svíčky sváteční,
svatá Lucie.
Svatá Lucie,
zářivý přelud,
v té noci mrazivé
náš obdiv probuď.
Šum bílých perutí
zázraky nám věští.
Tak si zapal svíčky sváteční,
svatá Lucie.
Šum bílých perutí
zázraky nám věští.
Tak si zapal svíčky sváteční,
svatá Lucie.
V svém rouchu bělostném
záříš do dálky,
kéž nám tvůj diadém
dá krásné svátky.
- To je krása! - Děkuju moc.
Nejkrásnější Lucie, jakou jsme kdy měli. Musíte mít radost.
- Ano. - A váš syn zpívá jako anděl.
- Ano, mám z nich velikou radost. - To chápu.
Haló?
Dobrý den, Auguste, tady Minou z královského dvora.
Dobrý den.
Chci vás informovat,
že královna ten problém se školným vyřešila.
Jak to?
Princ Wilhelm mě požádal, abych se na to podívala.
- Vypadá moc sympaticky. - To rozhodně.
Podle mě se ti bude líbit.
Teda, tobě to sluší!
Gratuluju. Nebo jak se to říká.
Co tady děláš?
Královna vzkazuje, že rodina je na prvním místě.
A ředitelka byla informována, takže je to vyřešené.
- Děkuju. Že moc děkuju. - Vyřídím.
Promiň, chápu, že se se mnou nechceš vídat.
Ale když za mnou začal chodit Simon,
napadlo mě, že si každý zaslouží druhou šanci.
Simone?
No nejsou hezký?
Simone, chci, aby odešel.
Co jsi to sakra udělal?
Slíbils mi to.
JSI TO TY?
OMG, PRINC JE GAY!
KDO JE TEN DRUHÝ?
TO JE TAK SEXY!
Překlad titulků: Miroslav Pošta