‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎- Chiar trebuie să pleci? ‎- Da, trebuie.
‎- De ce? ‎- Gata, destul!
‎- Nu mă lăsa singur! ‎- Dar…
‎Ne revedem curând.
‎La dreapta!
‎Soldat, ridi…
‎…că!
‎Înainte, marș!
‎MĂ GÂNDESC LA TINE. CE FACI, WILLE? ‎SUNT AICI, DACĂ AI NEVOIE. ÎMI FAC GRIJI.
‎BISERICA SFÂNTUL ION ‎ÎNMORMÂNTAREA PRINCIPELUI ERIK
‎Știi, mă gândeam…
‎Mâine, dacă te simți în stare,
‎poți să asiști la ședința de dimineață, ‎să iei aminte.
‎- Sigur. ‎- Excelent!
‎Apoi putem vorbi despre școală.
‎Da?
‎Mă gândeam că i-ar prinde bine lui Wilhelm
‎să se întoarcă ‎în mediul familiar al internatului.
‎Ce părere ai?
‎Când te gândești…
‎Eu am știut din leagăn ‎că voi moșteni tronul de la tata.
‎Am avut timp să mă adaptez.
‎La fel și Erik.
‎Tu și copiii tăi îmi veți urma ‎de-acum la domnie.
‎E foarte important să te porți exemplar. ‎Gata cu greșelile!
‎Poporul te va compara mereu cu Erik,
‎la fiecare pas.
‎Și acum mă compară.
‎Așa a fost mereu.
‎Iertați-mă.
‎Principele Wilhelm devine ‎moștenitorul coroanei și viitorul rege.
‎NOUL PRINCIPE MOȘTENITOR
‎Principele va învăța la Hillerska, ‎pe urmele fratelui său.
‎ÎNCASARE DE LA AUGUST: 500 COROANE
‎ȘTIU CĂ DATORIA E MAI MARE, ‎DAR NU O POT PLĂTI. ÎMI PARE RĂU.
‎Bietul băiat!
‎Schimbă și tu postul.
‎Sara?
‎O factură de la Hillerska?
‎Un aviz de plată ‎pentru suma de 5.500 de coroane.
‎- Ce e asta? ‎- Aveam nevoie de meditații.
‎De ce?
‎Am luat șase la ultimul test la mate.
‎- Învață mai mult, atunci. ‎- Nu funcționează așa.
‎Primești note mai mari dacă plătești ‎meditațiile, ca un fel de credit în plus.
‎- În viață nu se cumpără succesul. ‎- Știu.
‎- De câte ori v-am spus? ‎- Da, știu. Am înțeles.
‎Cum crezi că o să plătim?
‎- Plătesc eu, stai liniștită. ‎- Cum?
‎Cum, Simon?
‎NUMĂR ASCUNS
‎- Da, cine e? ‎- August?
‎Majestate!
‎- Vincent! ‎- Da?
‎- Afară! ‎- O clipă!
‎Acum! E important.
‎Ce e? Relaxează-te! Jucăm șah.
‎- Măi! ‎- Am zis „acum”!
‎- Doar Vincent. ‎- De ce?
‎- Nu te privește și pe tine. ‎- Îmi pare rău.
‎- Se întoarce Wille. ‎- Bine.
‎Regina m-a rugat personal ‎să am grijă de el.
‎Wilhelm are nevoie de frații lui.
‎Adună Societatea. ‎E timpul să primim un nou membru.
‎Bine! Mă ocup.
‎Bine ai revenit! Condoleanțe!
‎Spui că vrei să fii ținut minte
‎Lasă-mă
‎Să te imortalizez, dragule
‎Lasă-mă să te scriu
‎În istorie, scumpule
‎Lasă-mă să te cânt
‎În eternitate
‎Spui
‎Că vrei doar să fii ținut minte
‎Vrei doar să fii ținut minte
‎Cântă-mi vorbe
‎Neauzite de nimeni
‎Separă apele oceanului
‎Cutremură-mi muntele
‎Scumpule, te voi ține minte
‎Mulțumesc corului ‎pentru acest frumos cântec.
‎Vă mulțumesc tuturor pentru compasiune ‎în aceste clipe grele.
‎Simt că nu eu ar trebui să fiu aici…
‎ci el.
‎Erik ar fi spus…
‎„La ce bun să ai o rezervă ‎dacă nu o folosești?”
‎Fratele meu era bun și îndatoritor. ‎Mi-a fost mereu pildă.
‎Îi voi cinsti memoria.
‎Îmi voi onora familia ‎ca principe moștenitor.
‎Bună!
‎Cum…?
‎Cum te simți?
‎Bine.
‎Mi-ai primit mesajele?
‎Da.
‎- Am vrut să-ți răspund, dar… ‎- Nu-i nimic.
‎- Înțeleg perfect… ‎- Vreau să ștergi SMS-urile.
‎Poftim?
‎Nu mai pot să fac asta.
‎TE-A CONTACTAT MICKE?
‎NU?!
‎CICĂ VREA SĂ NE ÎNTÂLNIM. DE CE?
‎AOLEU! NU RĂSPUNDE!
‎Am aranjat o cameră mai spațioasă ‎pentru Alteța Ta.
‎Iar eu vă stau mereu la dispoziție.
‎Wilhelm…
‎Mă ierți, Alteță.
‎A fost o slujbă frumoasă.
‎- Ai dovedit curaj luând cuvântul. ‎- Mulțumesc.
‎Să îmi spui neapărat ‎dacă te mai pot ajuta cu ceva.
‎Mulțumesc.
‎Cu orice.
‎Te poți bizui pe noi.
‎ȘTERGEȚI CONTACTUL? ‎ȘTERGE - RENUNȚĂ
‎Vă rog!
‎Mă lăsați singur o clipă?
‎Da. Iertare!
‎„O scot afară și o alung.
‎Piei, energie negativă!
‎La a mea vorbă fii receptivă!
‎Energia negativă să nu dăinuie…”
‎Wilhelm!
‎Bună!
‎Bună! Ce…?
‎Ce faceți?
‎Un soi de ritual.
‎Cică trebuie să mă purific.
‎- Am înțeles. ‎- Auzi?
‎De Ziua Părinților, nu știu ce mi-a…
‎- Stai liniștită. Nu te mai gândi. ‎- Super!
‎- Ți-e frig? ‎- Trebuia să mă încălzească ritualul.
‎Poftim.
‎Așa e mai bine.
‎Felice! Trebuie să terminăm ritualul.
‎Scuze! E vina mea.
‎Da.
‎Aș face bine să…
‎Vrei să participi?
‎Da, de ce nu?
‎Super!
‎- Dacă mă primiți. ‎- Da, hai! Ca lumea!
‎Stai acolo.
‎Nu sunt mânjit pe frunte cu cărbune.
‎Poftim!
‎Repetă după mine.
‎Piei, energie negativă!
‎Bună!
‎Trebuie să vorbim despre Sara.
‎Tată?
‎Bețiv ordinar!
‎Nu împinge tare. Îmi dau drumul.
‎Ai închis ochii?
‎Ce? Nu.
‎Ai închis ochii. Futu-i!
‎Te gândeai la altul?
‎- Așa e? ‎- Nu!
‎Nici nu catadicsești să răspunzi?
‎La Wille?
‎- August… ‎- Am…
‎Am avut multe pe cap.
‎Nu știu…
‎Mă bucur să văd iar zâmbete.
‎- Bine. ‎- Ne vedem mai târziu.
‎Mi-a scăpat ceva?
‎Sunteți împreună acum?
‎Când te-ai îndrăgostit de el?
‎Hai, povestește-ne!
‎Te-ai culcat cu el?
‎A fost regal?
‎August!
‎Le vinzi.
‎Ca să îmi dai banii înapoi.
‎- Visezi. N-am de gând. ‎- Ba o să le vinzi.
‎O să-mi dai înapoi și ultima lețcaie.
‎Nu te pot ajuta.
‎Înțeleg că nu-ți pasă ‎dacă află toată lumea.
‎Ce?
‎Că ești falit.
‎Sau îți pasă?
‎Știi ceva?
‎Vin examenele. Va fi cerere.
‎Bine, le vând.
‎Să-ți ții gura!
‎A trecut ultimul autobuz.
‎Știu, o aștept pe mama.
‎Ești supărată?
‎Da.
‎Iartă-mă pentru Ziua Părinților. ‎Habar n-aveam.
‎N-am vrut. Am fost doar sinceră.
‎Uneori e mai bine să nu spui chiar totul.
‎Vreau să fim iar prietene.
‎Și eu.
‎- Ne vedem mâine. ‎- Da. Pa!
‎- N-a vrut să plece. ‎- N-ai răspuns la mobil.
‎M-ai sunat?
‎Scuze. Era pe mut.
‎Ce faci cu haina lui Wille?
‎L-am întâlnit în drum spre clasă. ‎Am uitat să i-o dau înapoi.
‎- I-o duc mai târziu. ‎- Nu, i-o duc eu.
‎Te-ai supărat?
‎Nu, nu n-am supărat. Sunt…
‎- Am vorbit cu el și atât. ‎- Bine.
‎Despre fratele lui.
‎Erik mi-a fost și mie ca un frate, ‎știi bine.
‎Pe mine ar trebui să mă consolezi, ‎ca eu să-l consolez pe el.
‎Dă-mi haina!
‎Dă-i papucii!
‎Bună! Pot să te ajut?
‎- Îi duc haina. ‎- Pe asta?
‎- Suntem rude, nu-i niciun pericol. ‎- Înțeleg. I-o voi da eu.
‎- I-o dau eu. ‎- Ești încăpățânată, e bine.
‎O iau eu.
‎Mulțumesc.
‎- Spune-i că am trecut pe aici. ‎- Sigur.
‎ÎNCASĂRI DE LA AUGUST
‎E ciudat rău. Te crucești.
‎- Stai să găsesc clipul. ‎- Stau.
‎- Precis ești superbă. ‎- Am găsit.
‎- Ia să văd! ‎- Zici că-s nebună.
‎Ce spui? Ești foarte simpatică.
‎- Prea simpatică! ‎- Doamne! În fine…
‎- Ne vedem. ‎- Pa!
‎Sara! Bună!
‎Bună!
‎- Unde e Felice? ‎- Nu știu.
‎- Nu știi? ‎- Nu.
‎- Tocmai a postat o poză de aici. ‎- Da, mai face așa.
‎Pune poze dintr-un loc ‎când de fapt e în altă parte.
‎Cu Wille? E în altă parte cu Wille?
‎Ce? Nu mă întreba pe mine.
‎Vorbește des despre Wille?
‎Ce? Ce vrei de fapt?
‎Ți s-a mai zis că ești frumoasă?
‎Pe bune?
‎Ce?
‎LA PALAT, LA MIEZUL NOPȚII. STRICT SECRET.
‎LA 21:30 ÎNCEPE DIVERSIUNEA. ‎FII GATA. SOCIETATEA.
‎Ține.
‎Ce te apucă?
‎- Ce naiba e în capul tău? ‎- Poftim?
‎- Ai început să te droghezi? ‎- Ce naiba spui?
‎Pastilele mele! ‎Mă crezi tâmpit? Unde sunt?
‎Le-am vândut.
‎- Nu le iei tu? ‎- De parcă îți pasă!
‎Sunt luate pe rețetă. Înțelegi?
‎Îmi trebuie ca să funcționez. ‎Nu sunt de uz recreativ.
‎- Sunt pentru ADHD. ‎- Mă crezi prost?
‎Ai băga orice în tine ca să te faci varză.
‎N-ai putut să te abții ‎nici de dragul meu și al Sarei.
‎Ești jalnic.
‎Principe Wilhelm?
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎- Haide! ‎- Hai!
‎Trebuia să primești o cheie.
‎- Tu nu ai? ‎- Nu.
‎Bun venit în Societate!
‎Mulțumesc.
‎- Alexander, vrei să…? ‎- Da.
‎Am hotărât în unanimitate să îți oferim, ‎principe moștenitor Wilhelm…
‎locul ocupat anterior de principele Erik.
‎Trebuie să răspunzi ‎la o singură întrebare.
‎Da?
‎Alteța Ta, juri, ‎de acord cu țelul Societății,
‎să împiedici, după putință, stingerea ‎nobilelor neamuri reprezentate aici?
‎Da, jur.
‎Excelent! Poți să ne servești.
‎- Bun venit! ‎- Mulțumesc, Vincent.
‎Haide!
‎Nu!
‎Facem așa.
‎Bine?
‎Nu, era apă.
‎Ducă-se!
‎- Ai pus-o! ‎- Bine, ăsta.
‎Trăiască prietenia!
‎A fost tărie.
‎Umple iar!
‎Futu-i!
‎Umple iar!
‎Unde naiba e Nils?
‎- E cazul să mărim miza. ‎- Da!
‎Alexander, aduci chestiile ‎care ne vor transporta la lună?
‎Există două criterii ‎pentru a deveni membru.
‎Să fii de viță nobilă…
‎și să fii primul născut.
‎Primul născut de viță nobilă!
‎Pär, de exemplu, deține…
‎Asculți? Are 5.500 de hectare ‎pe lângă Lund.
‎- Nu e rău. ‎- Deloc!
‎Iar Krille deține 7.500… Zic bine?
‎- Cred că sunt 7.555. ‎- Nu te mai lăuda!
‎Nils deține praful de pe tobă.
‎- Nils e grozav. ‎- Nils e parvenit.
‎- Găsește-ți alt club! ‎- Aș vrea să spun…
‎- Mai tare! ‎- Ce vreau să spun?
‎Pe toți ne unește ceva.
‎Toți suntem loiali monarhiei.
‎Loiali ție!
‎Să nu uiți niciodată!
‎Acestea fiind zise, să dăm cu zarul!
‎Nu bagateliza!
‎Numărul patru. Hai la tata!
‎Arată bine!
‎Alexander, ia pastilele și pune-le bine.
‎- O s-o dau în bară. ‎- Cum așa?
‎O să fac și o să spun ce nu trebuie.
‎Încurc toate numele. ‎Regelui Belgiei i-am zis „Rudolf”.
‎Cică: „Bună, Rudolf!”
‎Pentru asta mă ai pe mine. ‎Eu știu cum îi cheamă pe toți.
‎Mă întrebi pe mine.
‎- Facem schimb de locuri? ‎- De ce nu?
‎Îl îmboldeam…
‎mereu să…
‎De ce ai mașină iute dacă nu bagi viteză, ‎să simți vântul în plete,
‎cu capota lăsată?
‎Înțeleg ce spui. ‎Și eu am simțit la fel când cu tata.
‎Sunt dat peste cap. ‎Nu știu cum să mă port, ce să simt…
‎Nici n-ar trebui să funcționez ca om…
‎fiindcă…
‎mi-a murit fratele.
‎Iar eu chefuiesc.
‎Nu e vina ta.
‎Nu vorbești cu mine?
‎Fiindcă mă cunoaște toată lumea?
‎Nu-ți permit!
‎Bine?
‎Da, fac ce am chef!
‎Futu-i!
‎Alo?
‎Simon?
‎Alo? Cine e?
‎Îmi place mult de tine.
‎- Wille, tu ești? ‎- Da.
‎M-am prins.
‎Totul e fals.
‎Tot ce e pe lume e fals.
‎Asta e realitatea.
‎Iarba de pe stadion nu e iarbă adevărată.
‎- ‎Wille… ‎- E din plastic.
‎E foarte verde chiar și noaptea.
‎E noapte, atâta știu.
‎- De ce e așa verde? ‎- Ești pe stadion?
‎Exact.
‎Nici oamenii nu sunt adevărați. ‎Sunt doar niște cadre de fier.
‎Dar mie îmi place mult de tine, ‎iar asta e cât se poate de real.
‎Wille!
‎Ce ai făcut?
‎Ai venit.
‎Ești drogat? Ce naiba ai luat?
‎- Ridică-te! ‎- Simon…
‎- Ridică-te! ‎- Ai venit!
‎- Ce ai făcut? ‎- Mersi că ai venit.
‎- Ești atât de… ‎- Futu-i!
‎Ce frumos ești!
‎Te-am supărat?
‎- Ridică-te odată! ‎- Simon…
‎Ai venit.
‎Gata!
‎Vino-ți în fire!
‎Nu te supăra!
‎Haide!
‎- Mulțumesc că ai venit. ‎- Da, bine.
‎Wille, dă-te jos!
‎Iartă-mă.
‎- Ține-te de mine. ‎- Da, te rog.
‎UNDE EȘTI?
‎Stai, nu pleca!
‎Îmi pare rău pentru aseară.
‎Nu-i nimic.
‎Ține-mă în brațe.
‎Cum te simți?
‎Mai bine.
‎Stai cu mine până adorm?
‎Da.
‎Îți amintești ce mi-ai spus aseară?
‎Wille, e în regulă.
‎Da, îmi amintesc.
‎Și mie îmi place de tine.
‎Alex?
‎Alexander?
‎UNDE EȘTI?
‎Principele moștenitor…
‎Subtitrarea: Steliana Palade