A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Szia!
Mit játszol?
Szóval a Hillerska indulót.
A szoprán szólamot játszod.
A dallamot kéne.
- Te tenor vagy, ugye? - Igen.
Simon. Nem tudsz kottát olvasni?
Nem, próbálom megtanulni.
Az előbb gyönyörűen játszottál.
Igen, de csak hallás után tudok játszani.
Mutasd meg, hogy kell!
- Bocs. - Semmi baj.
Most már láttad, hogy kell. Lássuk!
Oké.
Ne! Ezzel a hárommal kezdd!
Ez az, ügyes vagy!
Szóval…
Ami pénteken történt…
Szóval az…
- Azt akartam mondani… - Szerintem jobb, ha elfelejtjük.
Akkor is mondtam, hogy én nem vagyok…
- Nem vagyok olyan. - Értem.
- Érted, mire célzok? - Igen, értem.
- Én… - Biztos?
- Helló! - Semmi gond.
Most már mennem kell.
- Szeretném, ha barátok maradnánk. - Persze.
Mindjárt kezdődik az órám, szóval jobb, ha megyek.
Szép volt, Felice! Előre nézz, és te diktáld a tempót!
Ne torpanj meg! Irányítsd, és ne félj!
Rendben, mára elég lesz.
Miért nem hallgat rám?
Megértem, hogy frusztrál, de valamiért nyugtalan.
Hadd pihenjen most Rousseau, és jövő héten újra megpróbáljuk.
Gyere! Gyere szépen!
Jó fiú!
- A te szüleid jönnek a szülők napjára? - Anyukám igen.
Apám nem.
Miért nem.
Mert nem tartom vele a kapcsolatot.
Értem. Simon sem beszél vele?
Nem.
Miért nem?
Mert rossz ember,
aki nem tud vigyázni magára, és ezzel mindenkinek szenvedést okoz maga körül.
Szép volt!
Lazábban ugrass!
Kérlek!
Apámat csak az érdekli, hogy jó jegyeim legyenek.
Megfognád?
Anyám azt hiszi, át tudok ugratni 1,2 méteren.
De nem tudsz.
Nem.
Gyerünk, srácok!
Idén jó formában vannak.
Igen, de mi jobbak vagyunk. Van egy kékvérű is a csapatban.
Végre újra láthatom a királynőt.
- Rég találkoztunk. - Ők nem jönnek.
Mi van? De szülők napja lesz.
Igen, de pont látogatást tesznek valami államfőnél.
Értem. Mondd meg, hogy üdvözlöm őket!
- Jó voltál ma. - Tessék?
Ügyes voltál.
Kösz.
Szép volt, srácok! Ez az utolsó mára.
Szia!
Jól vagy?
Hétvégén mind hazamehetünk.
Szóval…
holnap ebéd után a szülők egy ideig itt maradnak…
aztán pénteken hazaviszik a gyerekeiket…
hétvégére.
Kösz, hogy elmagyaráztad az menetrendet.
Úgy értem…
Alig marad itt valaki.
És?
Ha maradnék…
szeretnél…
velem lógni?
Csak te meg én.
Mi van azzal, hogy felejtsük el?
Visszaszívom.
Rendben.
Oké. Remek.
Hétvégén találkozunk!
- Mennünk kell, Sara. - Tedd el a tányért!
- Most, Sara! - Igen.
Segítek, ha akarod.
Fogjuk szépen hátra a hajad!
Nem, nem akarom.
- Eltakarja az arcod. - Úgy nem tetszik.
Csinálsz valamit suli után,
vagy hazaérsz vacsorára?
Nem tudom. Szerintem az istállóban leszek.
MATEMATIKA KORREPETÁLÁS 5 ÓRA DÍJA 880 KORONA
Azért én csinálok vacsorát.
5500 KORONA
- Ez az ülésrend. - Értem.
Rendben.
Rengeteg a dolgom. Most nem érek rá.
Kintre is kértem egy asztalt.
August!
- Ez a vendégváró italokhoz van. - Bocsánat.
Mikor kapom meg a pénzem? Mikor?
Egy jó tanács.
Ne költsd el a pénzed, ha nincs is.
Kifizeted, amivel lógsz, különben…
Mit csinálsz?
Jelentesz a nevelőnőnek? Beköpsz?
Te nem vagy ilyen.
Sziasztok!
Vincent!
Apa!
Itt nem parkolhat le.
Menjen át a parkolóba!
Nem ez a fickó ment csődbe?
Biztos nagyon kedves.
- Hát itt van! - Igen.
- Bocs a késésért. - Nem gond.
- Eltévedtünk. - Nem, az én hibám volt.
- Rickard! - August!
Mehetünk?
Nemzetünk zászlóját büszkén viseljük
Miközben körbeutazzuk a világot
Reménnyel és hittel, bármerre is járunk
Aztán hazatérünk
És nyitott szívvel találkozunk
Örökké tartó kötelékben
A Hillerska szelleme átjár minket
Összegyűlünk egy megszentelt csarnokban
- Louise? Üdv! - Üdvözlöm!
- Rég nem láttam. - Igen, nagyon örülök.
- Én is. - Gyönyörű volt.
Beszélhetnénk négyszemközt?
Persze.
Erre tessék!
Ez a hely semmit sem változott.
Rám kicsit nagy, de szerintem neked csodásan állna.
Meseszép! Köszönöm.
Mindent hallani akarok.
- Minden rendben. - Igen?
- Minden szuper. - Remek.
- Nagyon boldog vagyok itt. - És Wilhelm is?
- Szerintem igen. - Szerinted?
Mi az? Gyerünk, mesélj!
Szerintem alakul valami.
- Látod rajta? - Aha.
De miből?
Tudod. Pillantásokból meg ilyesmi.
Igen, tudom. És az összes posztodat belájkolja.
Igen.
Izgalmas. Nagyon izgalmas.
- Tudósíts a fejleményekről! - Oké.
- Megígéred? - Ígérem.
Akkor jó.
Édesem!
Egy nagy, hillerskás mosolyt!
Elnézést! Ha megbocsátanak.
- Helló! - Szia!
A szülők napja miatt ma zárt körű az ebéd.
De pont ezért jöttünk.
Bejárók nem vehetnek részt.
- Csak a bentlakók. - De anyukánk is eljött.
Értem. Biztos sokat jelent neki.
Tudjátok, mit? Kitalálok valamit.
Átrakunk pár asztalt, és csinálunk helyet. Egy óra múlva ebéd.
Majd szólok.
- A picsába már! - Hagyd abba! Engedd el!
Fotózza le, ahogy beszélgetünk!
- Csinálj úgy, mintha mondanék valamit! - Oké.
- Kösz. - Nagyszerű.
Telefonálnom kell egyet. Bocs!
Nem maradhatsz a szobádban. Menj ki, és csatlakozz a többiekhez!
Nem bírom, hogy mindenkivel csevegnem kell.
Ugyan már! Nem olyan nehéz.
Fura lesz, ha nem jelensz meg.
Nekem az a fura, hogy meg kell jelennem.
Ne legyél ilyen dinka! Nem olyan nehéz.
Fogj kezet pár emberrel! Színlelj egy kicsit!
Hétvégén találkozunk.
Hát…
Erről már akartam veled beszélni.
Lehet, hogy inkább itt maradok hétvégére.
Micsoda? Miért?
Tanulni.
Le vagyok maradva, fel kell zárkóznom.
Mi van?
Te, a kisöcsém, a suliban akarsz maradni?
Igen. Miért olyan fura ez?
Megismerkedtél valakivel.
Halló?
Én…
Jó, rendben. Igen! De nem…
Nem vagyunk együtt, meg semmi. Még nem tudom, mi lesz ebből.
Értem. Nem kell magyarázkodnod. Nem vagyok kíváncsi a részletekre.
Figyelj, élvezd ki!
Mielőtt még mindenki ezen fog csámcsogni.
Csak te érdekled őket, a koronaherceg.
Miért duzzogsz a szobádban, ha akár a szerelmeddel is lóghatnál?
Baszd meg! Nem a szerelmem.
Akkor minek hívod?
Mentem, Erik! Idegesítő vagy. Szia!
Nem megyek be. Minket meg sem hívtak. Basszák meg!
Fejezd be!
Semmi gond. Csak félreértés volt. Van ilyen.
Rendben, kész vagyunk. Jöjjenek!
Rendben.
Gyere, drágám!
Köszönjük szépen!
A nagyanyám, anyukám és én is.
Szóval Felice a negyedik generáció, aki a Hillerskába jár.
Tényleg?
És a negyedik generáció, aki lovagolni tanul.
Én gyakorlatilag a lovardában éltem.
Folyton ott voltam. Igazi jellemformáló elfoglaltság.
Mik a terveid a jövőre nézve?
Az Alnarpon akarok továbbtanulni.
Agrárgazdaságtant és menedzsmentet.
Szeretném fejleszteni és modernizálni az Årnäst, a családi örökség mentén.
Köszönjük, erre nem lesz szükség.
Biztos nagyon büszke vagy a fiadra.
- Nem a fiam. - Ő nem az apám.
- De nagyon inspiráló… - Carl Johan Horn volt az apám.
Az Årnäs 1768 óta a családunk tulajdona, és szeretném, ha így is maradna.
August!
Szeretnék majd beszélni veled. Négyszemközt.
Ne mondj semmit!
Azt hittem, melléd ül.
- Szia, Wilhelm! - Szia, Felice!
Csatlakozhatok?
Persze.
Üdv, Smysan!
Poppe!
Anya, ő Wilhelm.
Wilhelm, ő az anyukám.
Vagyis Linda.
Üdv, Linda! Nagyon örvendek!
Úgyszintén.
Szerintem egyedül én nem ismerek itt senkit.
Most már de.
- Olyanok vagyunk, mint egy család. - Így igaz.
Még szoktál lovagolni?
Néha. Mostanság inkább evezek.
Hát persze. Mint Erik.
Sara lovagol.
Tényleg? Csodás!
- Milyen lovad van? - Nincs sajátom. Rousseau-n lovagolok.
Értem, szóval Felice lován?
Rousseau-n én lovagolok.
Minden reggel és majdnem minden este lovagolok rajta.
Takarítom a helyét, megetetem, lovagolok rajta.
Miért te lovagolsz rajta?
Mert Felice nem akar.
Felice?
Elnézést!
Nem kell folyton mindent kikotyognod.
Felice, jól vagy?
Hallod?
Mondd el!
Soha semmit sem csinálok elég jól.
Ez nem igaz.
Mindenki tökéletesnek lát.
Ugye tudod?
Te is így gondolod?
Hát persze.
Én nem akartam…
Úgy értettem…
Nagyon klassz volt az ebéd.
Viszlát!
Mi van? Kedvesek voltak.
Ki kell tudnod fizetni két félévet.
- Azt hittem, megoldod. - Nincs rá keretem.
Fel kell szabadítanod egy kis pénzt az Årnäsból.
Van ott föld, műkincs…
A tandíjad többszörösét is ki tudnád fizetni.
Inkább meghalok.
Végül Carl Johan sem tudott a vezetéknevéből megélni.
És te sem könnyítetted meg az életét.
- Ne csináld… - Hagyjál!
Jó. Rendben.
Most már tudom, mennyit érek neked.
Nagyszerű.
- Nincs szükségem rád. - Számíthatsz rám.
Sosem volt rád szükségem. Tudok gondoskodni magamról.
Most már hazamehetsz. Itt maradok hétvégére.
Jól vagy, drágám?
Menjetek csak haza. Valamit még el kell intéznem.
- Ne vigyelek el? - Nem kell, majd megyek busszal.
Hé!
August!
Ne most, jó?
Várj, hozzád beszélek!
- Tartozol nekem. - A mai után inkább te tartozol nekem.
Mi van? Legalább mondd meg, mikor!
Hagyjál már békén!
Nem vagy normális, baszki!
Holnap találkozunk.
Elmentek.
Tartozom apámnak és a sulinak is, és nem fogja megadni.
Azt mondtad, nem mész Mickéhez. Tudtad, hogy csak baj lesz belőle.
- És a gyógyszereit is lenyúltad? - Tudom.
Ez neki csak aprópénz.
Csak ki akar baszni velem.
Jó, és most mit csináljunk?
- Komolyan kéne vennie. - Akkor beszélgessünk el vele!
August. gyere! Mennünk kell.
Ő meg csak mondta tovább,
a tanár meg kiegészítette valamivel, amit elfelejtett, az ő érdekében.
Aha.
Mi a frászt kerestek itt?
August!
Most azonnal utald át a pénzem!
Látom, hoztál nehézfiúkat is.
- Most fenyegetsz? - Add ide a telefonod!
Azonnal átutalod a pénzt.
Menj haza!
Mi a fasz bajod van?
Mi a szart művelsz?
- Hagyjál! - Szeretsz kibaszni másokkal?
Te megőrültél, baszd meg!
Kurvára elegem van belőled.
- Hagyd abba, Simon! - Kell a pénzem!
Simon!
Engedj el!
- Simon! - Engedj el!
Mit művelsz?
Szórakozik velem!
A pénzemet akarom!
Nem érted?
Ha tudnám, már megadtam volna.
Nincs pénzem. A családom csődbe ment. Semmim sem maradt.
Oké?
Nem érdekel. Ki fogsz fizetni.
Nem tudom, mit művelnek itt veletek,
de semmivel sem vagy jobb nála.
- Szóval… - Semmi gond.
- Szia! - Szia, drágám!
- Jól vagy? - Igen.
Hol voltál?
Jézusom! Megijesztettél.
A suliban.
Wilhelmmel?
Láttam, hogy néztek egymásra.
Miért titkoljátok?
Ő akarja így.
Bonyolult.
Úgy volt, hogy egymás előtt nincs titkunk.
Tudom.
El akartam mondani.
Jobb hallgatni, ha senki sem kérdez.
Érted?
Ne mondd el senkinek!
Megígérem.
Bejön?
- Mi van? - Halljuk!
- Naná, hogy bejön. - Nem, én…
Hagyjuk már!
- Gyerünk, mindent tudni akarok! - Nem!
- Történt már valami? - Hagyd abba, Sara!
- Megcsókoltad a herceget? - Elég!
- Kérlek! - Nem.
- Mindent elmondok. - Oké, halljuk!
- Holnap elmondom. - Ne már!
- Szia! - Szia!
Bejöhetek?
Igen, persze.
Tudom, hogy benne lennél, szóval…
Itt vagyok.
- Legyen jó napotok! - Neked is, anya!
Kösz.
Amúgy ma Ayubnál alszom.
Oké.
- Mondom, a szüleink… - Tuti, hogy ő az.
Egy évig jártak.
Senki sem tud róla.
- Tudom. - Mióta tudod?
Csak azért tudom, mert…
apám felismerte a neved.
Oké.
BESZÉLHETNÉNK?
- Szia! - Szia!
August itt marad hétvégére.
Hallottam, hogy mondta, szóval tuti végig a seggemben lesz.
Szóval…
mit gondolsz?
Hogy így nem maradhatok itt.
Szóval…
szerinted…
lehet róla szó…
hogy inkább én menjek Bjärstadba?
Hozzánk?
Én csak szeretnék…
veled lógni.
Velem és anyámmal?
Pontosan.
Jó fej volt.
Jól vagy?
Ott jön.
Szegény!
Látta már?
Nem hiszem.
- Mondanunk kéne valamit? - Nem tudhatja meg tőlünk.
Wilhelm!
Wilhelm, megtenné…
hogy velem jön?
Mi történt?
Jöjjön velem, kérem!
Üdv!
- Mi folyik itt? - Kérem, üljön le, Wilhelm!
Bajban vagyok?
Igen, itt van.
Wilhelm vagyok.
Itt az édesanyád.
Szia!
Mi folyik itt?
Most…
Erikről van szó.
Túl gyorsan ment, és elvesztette az irányítást az autó felett.
Tessék?
Autóbalesetet szenvedett.
Figyelj…
Wilhelm…
Erik meghalt.
A feliratot fordította: Kiss Orsolya