PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Ahoj.
Co to hraješ?
Školní hymnu.
To hraješ soprán.
Chceš hrát melodii?
- Ty jsi tenor, ne? - Jo.
Simone, ty neumíš noty?
Ne, právě se je učím.
Předtím jsi ale hrál pěkně.
Hraju jenom podle sluchu, ale…
Ukaž mi to.
Hraj.
- Sorry. - V pohodě.
Tak, ukaž mi to, když už víš jak.
Jasně.
Ne, začni tady. Tyhle tři.
Jo, výborně!
Ty…
To, co se stalo v pátek…
To bylo…
- Chtěl jsem jen říct… - Myslím, že bychom na to měli zapomenout.
Protože jak jsem říkal…
- Nejsem takový. - Jasně.
- Chápeš, jak to myslím? - Jo, chápu.
- Já… - Určitě?
- Ahoj. - V pohodě. Ahoj.
Už musím jít.
- Chci se dál kamarádit. - Jasně.
Za chvíli mi začíná hodina, takže už musím jít.
Výborně, Felice. Dívej se před sebe a ovládej koně.
Ano!
Neváhej. Měj ho pod kontrolou.
Neboj se.
Dobrá, to stačí.
Proč neposlouchá?
Chápu, že jsi otrávená, Felice, ale je vystresovaný.
Necháme Rousseaua odpočinout a budeme pokračovat příští týden.
Pojď, chlapče.
Jo, výborně.
- Přijedou vaši na rodičovský den? - Máma.
Táta ne.
Proč ne?
Protože s ním nejsem v kontaktu.
- A Simon taky ne? - Ne.
Proč?
Protože je to špatný člověk,
který se o sebe neumí postarat, a všichni kolem něj tím trpí.
Výborně.
Při skoku se trochu víc uvolni.
Prosím.
Mého tátu zajímá jenom to, jaké mám známky.
Podržíš ho?
- Máma si myslí, že skočím metr dvacet. - To ale neskočíš.
Ne.
Zaberte, kluci!
Letos jsou v dobrý formě.
Jo, my jsme ale lepší. Máme v týmu modrou krev.
Těším se, že uvidím královnu.
- Dlouho jsem ji neviděl. - Nepřijedou.
Jak to? Vždyť je rodičovský den.
Jo, jedou ale na nějakou státní návštěvu.
Kruci. Tak je aspoň pozdravuj.
- Dobrá práce. - Co?
Dobrá práce.
Díky.
Výborně, přátelé! To je pro dnešek všechno.
Čau.
V pohodě?
O víkendu můžeme jet domů.
Takže…
Zítra po obědě tu rodiče chvíli pobudou a potom…
v pátek vezmou svoje děti a odjedou domů.
Na víkend.
Děkuju za vysvětlení.
Chci tím říct, že…
Bude tu pusto a prázdno.
A?
Kdybych tu zůstal,
chtěl bys…
mi dělat společnost?
Jenom ty a já.
Nechtěl jsi, ať na to zapomenem?
Beru to zpátky.
Tak jo.
Tak jo, skvělý.
Tak o víkendu.
- Saro, musíme jít. - Ukliď po sobě.
- Saro, jdeme! - Jo.
Jestli chceš, pomůžu ti.
Pomůžu ti. Takhle je vzadu stáhneme.
Ne, to nechci.
- Ať je ti vidět obličej. - Tak to nechci.
Máte něco po škole, nebo přijdete domů na večeři?
Nevím. Asi po škole půjdu do stájí.
SOUKROMÉ DOUČOVÁNÍ MATEMATIKY 5 HODIN À 880 KORUN + DPH
5 500 KORUN
Tady máme zasedací pořádek.
Výborně.
Mám plný ruce práce. Nemůžu se s tebou vybavovat.
Chtěl jsem jeden stůl ven.
Ne…
Auguste…
- To je na uvítání. - Aha, pardon.
Kdy dostanu ty peníze?
Kdy?
Dám ti radu. Nezbavuj se peněz, který nemáš.
Musíš mi je vrátit, jinak…
Jinak co?
Chceš jít za ředitelkou? Prásknout mě?
Takovej nejsi.
Ahoj.
Vincente!
Tati.
Tady nemůžete parkovat.
Jeďte prosím na parkoviště.
Není to ten, co zbankrotoval?
Určitě je moc milý.
- Tady ho máme. - Jo!
- Máme zpoždění. - V pohodě.
- Zabloudila jsem. - Ne, byla to moje vina.
- Rickarde. - Auguste.
Půjdeme, mami?
Švédskou vlajku v rukou máš,
do světa se zas vydáš.
Nadějí se srdce dme,
jak domů putujeme.
Srdečně nás vítají
všichni lidé po kraji.
Hillerský duch, to punc je náš,
když se s přáteli shledáš.
- Louise, dobrý den. - Dobrý den.
- Dlouho jsme se neviděly. - Ano, ráda vás vidím.
- Nápodobně. - To byla krása.
Ano. Mohla byste na okamžik?
Ano.
Tudy.
Vypadá to tu jako za mých časů.
Tohle je na mě bohužel moc velké,
ale tobě to bude slušet.
To je nádhera! Děkuju.
A teď chci slyšet všechno.
Všechno je fajn.
- Přímo skvělé. - Výborně.
- Jsem tu spokojená. - A Wilhelm také?
- Ano, myslím, že ano. - Myslíš?
Copak? No tak povídej.
Prostě dobré vibrace.
Dobré vibrace, z jeho strany?
- Tak povídej! - No, víš…
Pohledy a tak, rozumíš.
Ano, rozumím.
A sleduju, že lajkuje všechny tvoje posty.
Ano.
To je vzrušující, opravdu vzrušující.
- Informuj mě. - Slibuju.
- Opravdu? - Slibuju.
Výborně.
Holčičko.
Hillerský úsměv!
Děkuji.
Omluvte mě.
- Ahoj. - Čau.
Dneska není společný oběd, kvůli rodičovskému dni.
Co? Proto jsme přece tady.
Oběd není pro docházející.
- Je jen pro kolejáky. - Naše máma je ale tady.
Chápu. Určitě je to pro ni velká událost.
Ale víte co? Zařídím to.
Trochu posuneme stoly.
Oběd se podává za hodinu.
Dám vám vědět.
- Ty vole… - Dost, nech toho.
Wille, fotograf si nás vyblejskne.
Takže…
Ještě jak spolu o něčem mluvíme.
- Předstírej, že říkám něco… - Dobře.
- Děkuji. - Výborně.
Jen si zavolám. Omlouvám se.
Nemůžeš přece sedět na pokoji.
Přidej se k ostatním.
Nemám sílu na to, abych se s každým pozdravil.
No tak, zas tak těžké to není.
Bude to hrozně divný, když se neukážeš.
Pro mě je divný, když se mám ukázat, Eriku.
Ty jsi ale trouba. Není to tak těžké.
Pozdravíš pár lidí a budeš dělat, že jsi někdo jiný.
Uvidíme se o víkendu.
No…
Zrovna o tom s tebou chci mluvit.
Uvažoval jsem totiž o tom, že bych o víkendu zůstal tady.
Co? Proč?
Chci se učit.
Jsem pozadu, potřebuju ostatní dohnat.
Co je?
Wilhelme, bráško, ty chceš zůstat ve škole?
Jo, co máš za problém?
Někoho jsi tam poznal.
Haló?
Já…
Jo, dobře, ale…
Nechodíme spolu. Nevím, co se přesně děje.
Nemůžeme prostě…
Chápu. Detaily mi líčit nemusíš. Nechci je slyšet, ale…
Hele, užij si to.
Lidi si pak začnou myslet všechno možný.
Jsem jim ukradenej, korunní princ jsi ty.
Proč se zašíváš na pokoji, když tam někoho balíš?
Fuck you. Jakýpak „balíš“?
Jak tomu říkáš ty?
Čau, Eriku. Jsi otravnej, čau.
Já tam nejdu. Napozvali nás. Fuck!
Prestaň.
To je v pořádku. Bylo to nedorozumění, to se stává.
Tak, všechno je připravené. Prosím.
Dobře.
Miláčku, pojď.
Moc děkujeme.
…moje babička, moje matka a já.
Takže Felice je tady na Hillerské už čtvrtá generace.
Opravdu?
A jako čtvrtá jezdí i na koni.
Já jsem ve stájích v podstatě bydlela.
Byla jsem tam pořád.
Úžasně to rozvíjí osobnost.
A jaké máte plány do budoucna?
Za rok bych chtěl do Alnarpu.
Budu tam studovat ekonomiku a management zemědělství.
Chci dál rozvíjet a modernizovat Årnäs.
V rodinném duchu.
Promiňte, to není nutné.
Určitě jste pyšný otec.
No…
- Není můj syn. - Tohle není můj otec.
- Ale je pro mě velkou inspirací… - Můj otec byl Carl-Johan Horn z Årnäsu.
Jeho rodina spravuje Årnäs od roku 1768 a já v tom chci pokračovat.
Auguste?
Musím s tebou mluvit. Později.
Dobrý den.
Tiše.
Neměl sedět vedle tebe?
- Ahoj, Wilhelme. - Ahoj, Felice.
Máte tady volno?
Ano.
- Dobrý den, Smysan. - Dobrý den.
Poppe.
Mami, to je Wilhelm.
Wilhelme, máma.
Totiž Linda.
Dobrý den, Lindo. Těší mě.
Nápodobně.
Asi jsem jediná, co tady nikoho nezná.
Teď už ne.
- Jsme jako jedna rodina. - Přesně tak.
Jezdíte ještě na koni, Wilhelme?
Občas. Jsem ve veslařském týmu.
No ovšem. Tak jako dřív Erik.
- Sara jezdí na koni. - Opravdu? To je milé.
- Jakého máte koně? - Nemám vlastního. Jezdím na Rousseauovi.
Aha, vy jezdíte na Felicině koni.
Na Rousseauovi jezdím já.
Jezdím na Rousseauovi každé ráno a skoro každý večer.
Kydám hnůj, krmím ho… Jezdím na něm.
- Proč ale jezdíte na Rousseauovi? - Protože Felice nechce.
Felice?
Omluvte mě.
Nemusíš říkat všechno.
Felice, v pohodě?
Felice.
Povídej.
Ať dělám co dělám, je to špatně.
To není pravda.
Všichni si myslí, že jsi dokonalá. To víš, ne?
Ty si to myslíš taky?
To víš, že jo.
Já…
Nemyslel jsem to…
Jenom jsem chtěl…
Zdravím.
Co je? Byli milí.
Dvě pololetí, to určitě můžeš zaplatit.
- Myslel jsem, že to vyřešíš. - Já ty prostředky nemám.
Musíš něco prodat.
V Årnäsu jsou věci, které…
Půda, umění…
Mohl bys zaplatit školné několikrát.
To radši umřu.
Ani Carlu-Johanovi nestačilo jen jeho příjmení.
Ty jsi mu taky život neusnadnila.
- Auguste… - Ne.
Tak jo, dobře.
Teď vím, co pro tebe znamenám.
Super.
- Nepotřebuju tě. - Znamenáš pro mě hodně.
Nikdy jsem tě nepotřeboval.
Zvládnu to sám.
Už můžeš jet. Na víkend zůstanu tady.
Můžete jet. Musím něco zařídit.
Nepojedeš?
Ne, pojedu autobusem.
Hej!
Auguste?
Ne, teď ne!
Stůj, mluvím s tebou!
Dlužíš mi peníze.
Ty dlužíš mně. Všechno jsem vám zařídil.
Cože? Aspoň řekni, kdy mi to dáš.
Vypadni!
Tobě přeskočilo!
Tak zítra.
Jsou pryč.
Teď dlužím tátovi i škole, protože mi to nevrátí.
Říkal jsi, že za Mickem nepůjdeš. Víš, že z toho jen jsou problémy.
- A pak mu šlohneš léky. - Já vím.
Pro něj to jsou drobáky.
Jen si se mnou hraje.
Co ale budeme dělat?
- Musí pochopit, že to myslím vážně. - Promluvíme si s ním.
Auguste, je čas vyrazit.
On si prostě mele dál.
Tak učitel doplní něco, na co zapomněl, nějaký detail.
- Pro jeho dobro. - Jasně.
Ty vole, co tu děláš?
Auguste.
Hned teď mi pošli ty peníze.
Přivedl sis svůj gang?
- Vyhrožuješ mi? - Dej mi telefon.
Hned teď mi je pošli.
Běž domů.
Co máš kurva za problém?
Ty vole, co to děláš?
Baví tě dělat si prdel z lidí jako já?
Tobě přeskočilo!
Už tě mám plný zuby.
Přestaň, Simone.
Potřebuju svoje prachy!
Simone.
- Pusť mě! - Simone!
- Simone. - Nech toho!
Co to děláš?
Dělá si ze mě prdel!
Chci svoje prachy!
Ty to nechápeš?
Kdybych je měl, tak bych ti je dal.
Já žádný prachy nemám!
Moje rodina je na mizině, nic mi nezbylo.
Jasný?
To je mi jedno. Ty mi zaplatíš.
Nevím, co s tebou na tý škole dělaj,
ale nejsi o nic lepší než on.
- Takže… - Ne.
- Ahoj. - Ahoj, miláčku.
- Všechno v pořádku? - Jo.
Kde jsi byl?
Ježiš, to jsem se lek.
Ve škole.
Byl jsi s Wilhelmem?
Vím, jak na sebe koukáte.
Proč se plížíš jako stín?
Kvůli němu.
Je to děsně složitý.
- Slíbili jsme si: žádný tajemství. - Já vím.
Chtěl jsem ti to říct, ale…
Když se nikdo neptá, je lepší mlčet.
Rozumíš?
Nikomu to neříkej.
Slibuju.
Líbí se ti?
- Co? - Jo?
- Jasně že jo. - Ne, já…
Nech toho!
- Ty jo, chci vědět všechno! - Ne!
- Už k něčemu došlo? - Nech toho, Saro.
- Dal jsi princovi pusu? - Nech toho!
- Prosím. - Přestaň mě zlobit.
- Všechno ti řeknu. - Povídej.
- Řeknu ti to. Zítra. - Ale…
- Ahoj. - Ahoj.
Můžu jít dál?
Jo, jasně.
Vím, že máš zájem, takže…
Tady jsem.
- Přeju pěkný den! - Tobě taky, mami.
Děkuju.
Jo, dneska…
přespím u Ayuba.
Dobře.
Jenže naši rodiče se zamlada znali.
Chodili spolu asi rok, než…
To je šílený, netušil jsem to.
- Já vím. - Jak dlouho to víš?
Vím to jenom díky tomu, že…
Táta poznal tvoje jméno.
Jasně.
WILHELM: AHOJ, MŮŽEME SI PROMLUVIT?
- Ahoj. - Ahoj.
August tady přes víkend zůstane.
Slyšel jsem, jak o tom mluví.
Nedá mi chvíli pokoj.
Takže…
Co myslíš?
Že tady… nemůžu zůstat.
Takže…
Myslíš, že…
by bylo možný, abych…
abych místo toho přijel do Bjärstadu?
K nám domů?
Chtěl bych…
být s tebou.
Se mnou a s mámou, jo?
Přesně tak.
Byla moc sympatická.
V pohodě?
Chudák.
- On to ještě… - Ne, asi ne.
- Řekneme mu to? - To nemůžeme.
Wilhelme.
Wilhelme, mohl bys prosím…
jít se mnou?
Co se děje?
Pojď prosím se mnou.
Dobrý den.
- Co se děje? - Posaď se, prosím, Wilhelme.
Provedl jsem něco, nebo co se…
Ano, je tady.
U telefonu Wilhelm.
Wilhelme, tady máma.
Ahoj.
Co se děje?
Jde…
Jde o Erika.
On… Jel příliš rychle a nezvládl řízení.
Co?
Měl autonehodu.
A…
Wilhelme…
Erik je mrtvý.
Překlad titulků: Miroslav Pošta