‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Alteță?
‎Așteaptă mașina. ‎Trebuie să plecăm numaidecât.
‎Stai la o poză?
‎PRINȚIȘORUL NU ÎNGHITE RAHATURI!
‎VEZI CLIPUL! LOL!
‎Alo?
‎- Ce e? ‎- Poftim!
‎- Ce e asta? ‎- Discursul Alteței Tale de căință.
‎- Serios? ‎- Da, serios.
‎Nici gând!
‎Majestatea Sa spune să o dregi singur.
‎„Prin urmare, am hotărât cu părinții mei
‎să mă înscriu la internatul Hillerska.”
‎- Da. ‎- Nici nu am vorbit cu părinții.
‎Îmi pare rău, hotărârea a fost luată.
‎Serios? Când?
‎Toți prietenii mei sunt aici.
‎Părerea mea nu contează?
‎Nu vreau la niciun internat!
‎Ai citit discursul?
‎Se va vedea că nu sunt sincer, tată.
‎- Trebuie să arăți că ai învățat pilda. ‎- Ce pildă?
‎- Nu mai vrem presa pe cap. ‎- Nu.
‎Să te văd!
‎Mamă, nu mă duc la internat.
‎- E hotărât. ‎- N-am hotărât eu.
‎Te rog să taci.
‎Nu pot să aleg unde trăiesc? ‎Vreau o viață normală.
‎Dacă nu te putem feri, ‎vom preîntâmpina astfel de situații.
‎La Hillerrska vei dobândi disciplină ‎și prieteni potriviți.
‎Scoate degetul din gură!
‎Toți vlăstarii regali au învățat acolo. ‎Am greșit lăsându-te la altă școală.
‎Erik e principele moștenitor, ‎dar și tu ai obligații.
‎Ține minte: să fii principe ‎nu este o pedeapsă, ci o cinste.
‎Faceți schimb de locuri.
‎Puneți-i microfonul.
‎Puteți începe.
‎Da…
‎Aș…
‎Aș vrea…
‎Aș vrea să încep prin a spune
‎că nu e nimeni mai dezamăgit de mine ‎decât familia mea.
‎Eu cel dintâi.
‎Ultimul an a fost greu pentru mine.
‎De la confirmarea mea vara trecută,
‎mi s-au încredințat sarcini oficiale ‎în calitate de principe.
‎Am simțit o mai mare apăsare pe umeri.
‎Drept urmare, m-am comportat nesăbuit.
‎Îmi cer iertare.
‎Vă încredințez că nu se va mai întâmpla.
‎Țin să adaug ‎că am hotărât împreună cu părinții
‎să mă transfer neîntârziat ‎la internatul Hillerska.
‎Îmi voi continua studiile acolo.
‎Alteță, mă bucur să vă revăd.
‎- Și eu, Anette. ‎- Sincer.
‎- Bun venit! ‎- Mulțumesc.
‎Mă bucur să te văd.
‎Wilhelm, de când nu te-am văzut! ‎Abia se observă.
‎Alexander!
‎Alexander Bragé, fiul lui Ulf Bragé, ‎proprietar al Bragé Investments.
‎- Salută frumos! ‎- Erik, mă bucur să te cunosc.
‎- Wilhelm. ‎- Alexander.
‎Stai drept!
‎Îmi pare bine.
‎- Aveți bagaje? ‎- Da.
‎- Să intrăm. ‎- Sigur.
‎- Ce bine e înapoi! ‎- Mă bucur că ai venit!
‎- Mi-a fost dor de școală. ‎- Nu mă mir.
‎- Le iau eu. ‎- Nu mă deranjează.
‎Se poate o poză cu principii ‎și cu vărul lor ținând valiza?
‎Minunat!
‎- Omule! ‎- Iau eu valiza.
‎- Nu mă deranjează. ‎- Lasă-l pe el.
‎O duc eu.
‎- E în regulă. ‎- Wilhelm…
‎Puteți lărgi cadrul?
‎Wilhelm!
‎- Gata! ‎- Mulțumesc!
‎Dl Englund.
‎Anna, supraveghetoare.
‎Göran, supraveghetor.
‎Se poate o poză ‎cu principele dând mâna cu directoarea?
‎- Vă schimbați între voi? ‎- Frate! Fie.
‎Ultima și mergem la biserică, ‎unde corul îl va întâmpina pe principe.
‎Bună!
‎O cunoști?
‎Nu. Adică, am fost cu ea la grădiniță.
‎E fata lui Poppe Ehrencrona, nu?
‎Exact. Felice Ehrencrona. ‎O să mă însor cu ea.
‎Va trebui să lași crailâcul.
‎Trebuie să pui bazele ‎cât încă nu au curaj să obiecteze.
‎Felice e din nobilimea modernă.
‎Ce s-a ales de nonconformism?
‎O generație pierdută în ritm
‎Nu era viața mai mult de atât?
‎Nu te supăra, poți să cânți mai tare?
‎Dacă-mi dai drumul la mână ‎Va aluneca pe nisip
‎Dacă nu mă lași ‎Să dărâm zidurile de tupeu
‎Nu îți cer nimic
‎Nici măcar recunoștință
‎Doar nesăbuiții nu își pierd mințile
‎Dimineața o vedeam suind în autobuz
‎Imaginea nu se șterge ‎E ca o poză în culori
‎Înfiptă în minte, m-a ferit de nebunie
‎Preț de câțiva ani ‎Mi-a stins temerile
‎De a ajunge ca ceilalți ‎Care devin mame
‎- Stați un pic mai aproape? ‎- Imediat.
‎Și tați de copii nefericiți ‎Fiindcă au uitat ce e joaca
‎- La trei fugim. ‎- Ce?
‎Un, doi, trei!
‎Alo!
‎Ne întâlnim la mașină!
‎Nu ți-a trecut prin cap ‎că vor face percheziție?
‎Nu putem aduce nimic.
‎Escorta a speriat personalul.
‎Și pentru medicamente ‎trebuie bilet de la doctor.
‎Nu-mi vine să cred! ‎I-am promis lui Erik că mă ocup de Wille.
‎Vreau să-i fac cea mai dementă inițiere.
‎Vreți ca viitorul rege să vă țină minte ‎ca pe niște eroi legendari
‎sau ca pe fraierii ‎care n-au putut organiza măcar un toast?
‎Ei?
‎Dar externul?
‎Mișto voce!
‎Precis știe pe cineva care face trotil.
‎Mai știi în prima săptămână ‎cum a venit la noi: „Servus!”
‎Vomit.
‎De parcă am avea ceva în comun. ‎De-a dreptul grețos!
‎Mamă, ce ciudă îmi e! ‎Eu am stat doi ani la comun.
‎Nu rezist trei ani aici.
‎Fă ca cei din primul an ‎și ascultă de cei mari.
‎Să fac ce îmi zice August?
‎E enervant la culme.
‎E din familie. ‎Bizuie-te pe el ca pe un frate.
‎Cine naiba poate trăi așa trei ani?
‎Nu contezi doar tu. ‎Ce faci se reflectă asupra familiei.
‎Nu mai fi așa egoist.
‎Nu e așa greu. ‎Învață să păstrezi aparențele.
‎Ne revedem curând.
‎- Chiar trebuie să pleci? ‎- Da, trebuie.
‎- De ce? Nu mă lăsa singur! ‎- Dar…
‎Serios, trebuie să plec.
‎- Stai! ‎- Gata, destul!
‎Ajunge, Wilhelm! Trebuie să plec.
‎Cu cât te adaptezi mai repede, ‎cu atât mai ușor îți va fi.
‎Salutări părinților!
‎Bună, socialistule! Stai puțin!
‎Simon.
‎- Ce? ‎- Mă cheamă Simon.
‎- Simon? August. Îmi pare bine. ‎- Faci mișto de mine?
‎Voiam să te salut. ‎Nu făcuserăm cunoștință.
‎Sunt aici de peste o lună, dar sigur…
‎Am nevoie de ajutorul tău. ‎Ai vreun furnizor de alcool?
‎Știi pe cineva care vinde? ‎Cel de la care iau eu e plecat.
‎- Voi cum faceți rost de băutură? ‎- Adică orice extern e traficant?
‎Îi facem inițierea lui Wilhelm. ‎Dacă îmi faci legătura cu un furnizor…
‎te invit la petrecere ‎în mod cu totul excepțional.
‎Foarte puțini boboci sunt invitați.
‎Unul ca tine să petreacă cu noi…
‎Nu ți-ar plăcea?
‎Contez pe tine?
‎Haideți, fetelor! Ușor!
‎Îl stresați voi.
‎Atunci stai pe margine.
‎Sara, o ajuți pe Felice?
‎Bun!
‎Vino!
‎Pornim cu dreptul.
‎Bine.
‎Așa, ușor!
‎Gata, gata!
‎Pornim cu dreptul.
‎Stella! Fă o jumătate de oprire ‎înainte de galopul mic.
‎Ai grijă!
‎Bine! Bravo! Frumos și echilibrat!
‎Bine!
‎Călăreți, îndreptați-vă în șa!
‎Umerii jos!
‎Bună!
‎Pot să-mi țesal singură calul.
‎Nu mă deranjează, îmi place.
‎Să-i curăț copitele?
‎Da, precis sunt pline de noroi ‎după cinci minute în manej.
‎Am zis nu!
‎- Sara? ‎- Mai am puțin.
‎Poți să pleci.
‎Vrei să-l călăresc înainte sau după ore?
‎Pleacă!
‎Pa!
‎Îți vorbește prea urât.
‎Avea nervi de altceva.
‎Nu contează.
‎Nu mă deranjează.
‎Mă lasă să călăresc ‎și pot avea grijă de cal cât vreau.
‎Nu vreau să mai fii tratată urât.
‎E mai bine decât la Marieberg.
‎Măcar aici nu se ia nimeni de mine.
‎N-o să mai repet clasa ‎fiindcă mi-e frică să merg la școală.
‎- Să-mi spui dacă ceva nu e în regulă. ‎- M-am obișnuit să nu mă placă lumea.
‎Poți să te transferi. ‎Îmi port singură de grijă.
‎Simme! Salut!
‎Trebuie să purtați uniforma zilnic?
‎Nu, doar azi. ‎A început principele Wilhelm școala.
‎Vai, principele Wilhelm! Majestate!
‎- E așa fraier cum pare? ‎- Nu știu.
‎- Ai văzut GIF-ul cu bătaia? ‎- Nu.
‎N-AM ALES EU VIAȚA DE GOLAN
‎VIAȚA DE GOLAN M-A ALES PE MINE
‎Blană!
‎Dă-o-ncolo! Dăm 20.000 $ pe an aici, ‎dar avem apă caldă la duș două secunde.
‎Să zic mersi că nu stăm la comun, nu?
‎Principele o sta la comun?
‎Crezi că o sculă regală e mai brează?
‎- Maddie! ‎- Nu eu mă uit la filme porno.
‎Nu asta făceam.
‎Frate! Felice, lasă omul în pace!
‎De ce ești obsedată de el, oricum?
‎- Nu ai nevoie de el. Ai tăi sunt bogați. ‎- E vlăstar regal.
‎Dacă vrei vlăstar regal, ‎cuplează-te cu August.
‎E clar că te place. Sunt veri, nu?
‎Sunt veri de-al doilea. ‎Trebuie să fiu deșteaptă.
‎O să fiu aici trei ani. ‎Nu vreau să fiu etichetată drept curvă.
‎Iar August nu face parte ‎din familia regală, ca Wilhelm.
‎Chiar dacă e rudă cu el.
‎Nu pricep.
‎Copiii lui August nu vor fi principi ‎și principese.
‎Bine.
‎- Nu mănânci de seară? ‎- Nu mi-e foame.
‎Bine, pa!
‎ZIUA MINUNATĂ LA GRAJDURI
‎OMG FRUMOS!
‎PLÂNG
‎AȘ MURI PENTRU TINE
‎CĂLĂREAȚA DULCE A MAMEI!
‎FELICE! VIAȚĂ DE VIS!
‎- Furculița se pune în stânga. ‎- Bine.
‎- Ai luat ketchup? ‎- Da.
‎- Cu lama spre farfurie. ‎- Așa?
‎Exact.
‎Gata! Mi-e o foame de lup.
‎Vrei apă?
‎- Ce face mama ta, Ayub? ‎- Bine. Vă salută călduros.
‎Cum a fost la muncă?
‎A fost bine, dragule. ‎Cum a fost la școală?
‎Bine.
‎Nu mai face așa!
‎- Cum? ‎- Nu mai plescăi.
‎Am uitat să iau șervețele.
‎- Nu fi scârbos! ‎- Te rog, Simon.
‎Mamă, stai dreaptă! ‎Hai să ne purtăm cum trebuie la masă!
‎- Vrei ketchup? ‎- Da.
‎Curge.
‎- Cum merge la grajduri? ‎- Bine. Îmi place.
‎Cu fetele cum te împaci? ‎Ți-ai făcut prietene?
‎- Sunt și băieți, nu doar fete. ‎- Așa.
‎Și nu, nu mi-am făcut prieteni.
‎Bine că mi-am amintit! ‎Îmi trebuie pantaloni de călărie noi.
‎Nu ți-am cumpărat? Ai.
‎Se destramă.
‎Hainele ieftine nu țin mult.
‎E ridicol să aruncăm banii pe haine, ‎doar ca să-ți impresionezi colegii.
‎Nu asta e ideea. Chiar s-au rupt. ‎Nu mai pot să mă îmbrac cu ei.
‎Te-ai făcut o mare snoabă.
‎Eu nu asta am spus.
‎Taci, Simon!
‎Chestiile astea contau mai mult ‎la Marieberg decât aici.
‎- Erau elevi de toate condițiile acolo. ‎- N-are a face.
‎Niște fraieri ‎de care n-o să se aleagă nimic.
‎Ce ți-a venit? Calmează-te!
‎Dați-mi pace! ‎Eu vreau doar să merg la școală.
‎Nu-mi trebuie prieteni. Bine?
‎Am fost invitați la o petrecere.
‎- Da? ‎- Da.
‎- Organizată de școală? ‎- Nu, de niște elevi din anul trei.
‎Bobocii nu sunt invitați de regulă.
‎Foarte drăguț!
‎- Deci e mai bine decât zice ea? ‎- Da.
‎Mâine e inițierea principelui.
‎O să fie nebunie.
‎- Cine vine? ‎- Șșș! Uite-l!
‎Bună!
‎- Bună! ‎- Pot să stau cu voi?
‎- Îmi pare rău, bobocii stau acolo. ‎- Bine.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Cum se face cu mesele?
‎Îl așteptăm pe supraveghetor.
‎Sunt serviți elevii de a treia, ‎de a doua și noi, în ordinea asta.
‎După cină ce se face?
‎Ne facem temele.
‎Apoi suntem liberi ‎să ne jucăm sau să facem sport.
‎De obicei e plictiseală mare.
‎Da, te plictisești ca naiba.
‎Mie mi se pare foarte plăcut.
‎- Da, absolut! ‎- E plăcut și să stai.
‎Glumeam.
‎Da, și noi.
‎Aveți voie să vă spuneți părerea.
‎Bună seara, domnilor!
‎Bună seara, dle supraveghetor!
‎Ați observat că avem un nou intern ‎la căminul Salba Pădurilor.
‎Să îi urăm principelui ‎un călduros bun venit.
‎Doamne, binecuvântează această hrană ‎în numele lui Isus Hristos, amin.
‎- Amin! ‎- Amin!
‎Micke ți-a făcut rost de băutură ‎pentru petrecerea de Sânziene?
‎Da.
‎Îmi pare rău.
‎Apelam la fratele lui Stoffe, ‎dar era la Magaluf.
‎De ce întrebi?
‎Păi…
‎M-a întrebat un coleg dacă pot ‎să fac rost de băutură pentru o inițiere.
‎La care sunteți invitați?
‎Nu tocmai, dar, dacă fac rost de udeală, ‎aș putea s-o duc pe Sara.
‎Are nevoie de distracție.
‎Bine, dar nu te duce la Micke.
‎Te deprimi mereu când îți vezi babacul.
‎TE ROG, MAMĂ, LASĂ-MĂ SĂ VIN ACASĂ!
‎ÎN CURÂND TE VEI SIMȚI MAI BINE.
‎- Bună dimineața. E 07:10. ‎- Mulțumesc.
‎Mersi.
‎Ați fost cu toții de acord ‎că omorul e cel mai rău,
‎urmat de pedofilie și viol.
‎Acum, evaziunea fiscală și frauda socială, ‎chestiuni mai puțin grave…
‎Ce opinie aveți?
‎Walter?
‎Evaziunea fiscală sugerează ‎că s-au făcut mulți bani.
‎S-a contribuit la societate, ‎s-au creat locuri de muncă.
‎Bine. Stella?
‎Asistații care fraudează sistemul ‎nu fac decât să ia, deci sunt mai răi.
‎Henry?
‎Dacă taxele erau mai mici, companiile ‎nu trebuiau să se mute în străinătate.
‎Tata, de pildă, abia o scoate la capăt ‎cu moșia din cauza dărilor uriașe.
‎Simon, vrei să ne spui și părerea ta?
‎E ciudată întrebarea.
‎De ce „evaziune” fiscală, ‎dar „fraudă” socială?
‎Bogații au voie să fure, săracii, nu?
‎Bogații nu sunt „asistați”, ‎primesc „degrevări”.
‎Ce subvenții primește tatăl tău ‎de la UE anual?
‎- Dar tac-tu ce face? ‎- Vorbește frumos!
‎Știm cu toții ‎care sunt cei mai mare asistați sociali.
‎Simon!
‎Alergați ca niște babe ramolite!
‎Băgați viteză!
‎Nu știam că stai la cămin.
‎Nu stau.
‎- Dar stai la masa noastră. ‎- Și externii trebuie să mănânce.
‎Nu am făcut cunoștință. ‎Eu sunt Wilhelm.
‎Simon.
‎Mi-a plăcut ce ai spus în clasă, Simon.
‎Ai argumentat bine.
‎Așa…
‎De ce nu ai spus atunci?
‎Nu am…
‎Nu am voie să discut politică.
‎Wille? Vii lângă noi, te rog?
‎Pa!
‎Bună!
‎- Pot? ‎- Nu.
‎Nils, fă loc!
‎Facem o excepție azi și stai cu noi.
‎La masa celor mari. Ca lumea, nu?
‎Trebuia să te salvez din situația aia.
‎Îl aduceți la Palat înainte de petrecere, ‎ca să facă jurământul de credință.
‎De față cu toată gașca din cămin.
‎Nu te supăra, putem să…?
‎Putem să vorbim?
‎Luați-o voi înainte, vă prind din urmă.
‎Dacă pot să vin la petrecere cu sora mea, ‎îți fac rost de udeală.
‎Pe bune?
‎Bine. Super! ‎Sper că n-o să orbim de la trotil.
‎Glumesc. Super!
‎Ești un socialist bun.
‎Ce băiat cuminte!
‎Să-ți verifici mesajele directe. ‎O să-ți scriu. Bine?
‎Mișto!
‎Simme?
‎Bună!
‎Pot să intru?
‎Cum să nu? Intră!
‎Intră!
‎Vii de la școală?
‎Bine.
‎Scuză dezordinea.
‎Nu așteptam oaspeți de seamă.
‎Stai jos.
‎- Cum îți merge? ‎- Bine.
‎- Mama ta și Sara ce fac? ‎- Bine.
‎Vrei cafea?
‎Ce-ți face spatele?
‎Mai bine. Iau alte medicamente.
‎Ce fac Sara și mama ta?
‎Mă bucur mult să te văd.
‎Îți place la noua școală?
‎Am nevoie de ajutorul tău.
‎Da?
‎Știu că vinzi băutură.
‎Toată lumea știe.
‎Îmi trebuie pentru un chef.
‎Eu nu beau.
‎Și eu încercam să impresionez fetele.
‎- Tată, sunt gay. ‎- Așa e, mă scuzi.
‎Băieții, atunci.
‎Ducă-se! Fie! Te rezolvă babacul.
‎Da?
‎Să nu spui că am fost aici.
‎E mai bine așa.
‎Bine.
‎Înțeleg.
‎- Repetă după mine. ‎- Ce?
‎Jur…
‎să cinstesc mândrele tradiții ‎ale căminului Salba Pădurilor.
‎Jur să cinstesc mândrele tradiții ‎ale căminului Salba Pădurilor.
‎- Odată frate… ‎- …de-a pururi frate!
‎Felicitări! Ai trecut de inițiere.
‎Bun venit în Palat!
‎Îmi pare rău dacă am fost mai duri. ‎M-am gândit că nu vrei tratament special.
‎- O să vină și niște fete drăguțe. ‎- Bine.
‎Mergi și schimbă-te.
‎Greșeala ta a fost ‎că te-ai amestecat cu cine nu trebuia.
‎Îți înțeleg dorința de a te simți normal,
‎dorința de școli normale, ‎fete normale, petreceri normale…
‎Dar cum a ieșit?
‎Oamenii obișnuiți nu te vor accepta ‎ca pe unul de-al lor.
‎Aici ești printre egali.
‎Am putea omorî pe cineva ‎și n-ar zice nimeni nimic.
‎- Hai, lasă! ‎- Pe cuvânt.
‎De ce să vrei să fii obișnuit?
‎Ce e?
‎Pe ăștia cine i-a invitat?
‎Eu.
‎Dușmanii trebuie ținuți aproape.
‎Cum s-a scufundat Vasa? Până la fund!
‎- Te ajut? ‎- Nu.
‎- Să nu spui nimănui. ‎- De ce aș spune?
‎E scârbos.
‎Tu ești foarte specială.
‎Am sindromul Asperger. Știi de el?
‎Mai am și ADHD, dar asta e ceva obișnuit.
‎Am părul ondulat?
‎Da.
‎Știi cât îmi ia să-l îndrept?
‎Lasă-mă pe mine.
‎- De ce ți-l îndrepți? ‎- Trebuie.
‎Ba nu. Ești frumoasă oricum.
‎Ești frumoasă.
‎Vino!
‎Hai să ieșim la aer!
‎Te ajut?
‎Bună!
‎Îți place?
‎Da.
‎Trebuie să plec.
‎Stai!
‎Și eu voiam să ies.
‎Vii cu mine?
‎Haide!
‎Aia e soră-mea.
‎- E prietenă cu Felice? ‎- N-aș fi zis.
‎Doar nesăbuiții nu își pierd mințile
‎Cum mai era?
‎Dimineața o vedeam suind în autobuz
‎Imaginea nu se șterge…
‎Cum ți s-a părut?
‎- Ce? ‎- Cum am cântat?
‎Mi-a plăcut.
‎Am auzit fiecare glas ‎și parcă toți de pe scenă,
‎toți din jurul tău…
‎era pierdut în propria voce,
‎în muzică.
‎- Știi ce vreau să spun? ‎- Da, absolut.
‎Apoi tu ai cântat…
‎Ai cântat cel mai tare.
‎Am simțit că…
‎tu cântai din inimă.
‎Ești fericit aici?
‎Dar tu?
‎Da.
‎Bine.
‎Wille!
‎La naiba! Jos!
‎Wille!
‎Nu vreau să vorbesc cu el.
‎- Capul la cutie! Ești fosforescent. ‎- Wille!
‎Wille!
‎- Probabil se mozolește cu careva. ‎- Se mozolește? A plecat cu cineva?
‎A plecat cu Felice?
‎Taci!
‎Wille!
‎- Wille! ‎- Termină!
‎- Wille! ‎- Wille!
‎Taci, domnule!
‎Subtitrarea: Steliana Palade