[mansröster] You made it.
Okej, hörni! Nu blir det film. Jag vill att alla tittar.
Ni hörde Filip, småpojkar.
-Ingen blundar, alla tittar. -I kallingarna.
[män som stönar]
Gillar ni vad ni ser, pojkar?
Är det ett stånd jag ser? Rör det sig lite här?
-Kom igen nu, var nu en riktig man! -[pushande mansröster]
[flera män] Bånge, bånge, bånge!
[Wilhelm] Sluta då!
[August] Och Erik…
Han var där.
Man kan säga att W:s frånvaro av kommunikation i sig då blev retorisk.
Ja, men frågan kvarstår ju om det här var en medveten strategi av W.
Det var det antagligen inte i hans fall. Eller om han bara råkade vara på fel plats
och slumpen fick avgöra hans position i världshistorien.
-Mm, vem vet? -Inte vi.
-Det var allt för oss. Tack. -Tack så mycket.
-[applåder] -Jag är bara trött.
[läraren] Tack så mycket för det, Henry och Valter. Då har vi…
[tjej i sorlet] Det gick helt okej, men andra delen var lite svårare.
Vad tycker du jag ska ha på mig på din födelsedag?
Är det nån klädkod, eller? Vad ska du ha på dig?
[harklar sig] Jag…
Jag ska väl ha kostym.
-Kostym? -Mm.
Okej. Svart, eller vadå?
Hallå? Vad är det med dig?
Inget. Jag är trött, bara.
["Wizz" med Coucou Chloe spelas]
[musiken tonas ut]
[Vincent] August! Läget?
Du, vi håller på och jobbar med nomineringarna här nu.
-Har du hunnit kolla på det än? -Nej.
-Här. -Klassens festprisse.
Klassens legend, klassens sosse, klassens import…
Vad…?
Ja, men att man är typ nyanländ eller har fattig stil, typ.
Marwan tyckte att det var skitkul. Eller hur?
Ja, ganska roligt.
Men är det så smart, verkligen?
Jag kanske är världens tråkigaste människa nu,
men vad händer om nån utanför hör om det här?
Ja, men, snälla August, det är över.
Tror du att de skulle låta oss få tillbaka våra mobiler och ha treornas middag
om de inte var säkra på att vi hade vunnit?
Ja, skit samma. Gör vad ni vill.
-Jag kommer inte kunna komma. -Va? Vadå, vart ska du?
Ja, Wille fyller ju år. Vi ska ha födelsedagsfirande på slottet.
-Men vadå, du ska inte vara med på skivan? -Nej.
Men det är ju familj. Eller hur?
-Det är lite viktigare. -Okej…
Men, lycka till. Och ha så kul.
Ursäkta att jag stör er så här mitt i lunchen, men det gäller er ettor.
-Vid treornas middag nu i helgen… -[jubel]
Oj, oj, oj, kära nån… Så har jag delat in er i tre grupper
eftersom det är ettorna som ansvarar för servicen.
Grupp ett, som tar hand om förrätt och aperitif,
det är Fredrika, Edith, Louise och Madison.
Sen har vi grupp två, varmrätten,
Agnes, Sofia, Pervin och Stella.
Alltså, om hon är frisk. Hon är sjuk nu.
Det får vi hoppas. Vi behöver alla händer vi kan få.
Grupp tre tar hand om dessert. Det är Mikaela, Felice och Sara.
Så, kom ihåg det här nu.
Vi kan byta grupp om du vill.
-Så slipper du vara med Sara. -Nej, det är lugnt.
-Är du säker? -Gud, ja. Det är lugnt.
Okej.
[Fredrika] Men alltså, förstår ni hur söta vi kommer att vara i våra små uniformer?
[på engelska] Vänta, ska vi ha uniform?
[musik från stereon]
[Micke nynnar med i musiken]
-Hej. -Hej.
Jag har fixat lite käk till oss. Farmors lasagne.
Så tvättade jag dina kläder också med tvättmedlet utan parfym som du gillar.
Hur var det i skolan?
-Har du tagit nåt? -Va?
Vadå, får man inte vara lite glad när man har haft en produktiv dag?
Va?
Ja, jag träffade läkaren och fick en ny medicin.
Du har ju sagt att du inte kan ta sån där medicin.
Fast det funkar inte att det enda jag klarar av på en hel dag,
är att övningsköra en timme med dig. Jag måste ju jobba och betala räkningar.
Om det är jobbigt att jag är här kan jag flytta hem till mamma igen.
Nej, det är ju tvärtom. Jag är skitglad att du är här.
Jag ska träffa läkaren igen om en månad, så du behöver inte oroa dig.
Du, jag tänkte på uppkörningen…
Du får köra mig dit, så kan vi träna bort lite nerver en sista gång. Okej?
[kopplingston]
-[Ludvig] Hej, gubben. -Hej. Stör jag?
Nej, nej. Jag sitter och läser här, bara.
-Hur är det med mamma? -[suckar] Ja… Det är som det är.
Men hon ser så klart fram emot att du kommer hem i helgen.
-Gör hon? -Det är klart.
Jag har inte pratat med henne på hur länge som helst.
Jag tror hon vill försöka hålla allt det här ifrån dig.
Så du ska inte oroa dig.
Du vet hur svårt hon har för att visa sig svag.
Var Erik nånsin det?
Svag?
Ja.
Alla människor har sina svagheter, gubben, men det är svårt att minnas Eriks.
Han var ju så…
Han var så levnadsglad.
Han hade inte det där mörkret inom sig.
Han var perfekt, eller?
Ja, det var han verkligen.
Det var han verkligen.
[Ludvig suckar]
Jag…
Jag fick höra en grej…
…om honom.
Vänta lite, gubben.
Kom in!
Jag förstår. Ett ögonblick, bara.
Kan jag ringa tillbaka till dig senare?
-Eller vi kanske kan ta det i helgen? -Mm.
Bra, då säger vi så. Det blir kul att fira dig.
Och träffa Simon också.
-Sov gott nu, gubben. -Sov gott.
Hälsa mamma.
[samtalet avslutas]
[röstbrevlåda] Jag kan tyvärr inte prata just nu, men lämna ett meddelande…
♪ Med blid och livlig värma ♪
♪ Till allt som varit dött ♪
♪ Sig solens strålar närma ♪
♪ Och allt blir återfött ♪
Simon, jag… Jag kommer att hoppa av kören.
Vadå, du började ju nyss.
Ja, men jag känner mig verkligen inte bekväm med att uppträda.
Det är inte jag, och…
Restriktionerna är borta, så det finns ju inte nån anledning för mig att vara med.
Alltså, du får vara ärlig och säga om jag har gjort nånting.
För det känns som att du tycker att jag är…
…jobbig för att jag frågar dig om födelsedagen, eller nåt.
-Men jag gör ju det för din skull. -Du är inte jobbig.
Okej, men vad är det, då?
Det hade varit najs om du kunde…
…prata med mig lite, för jag fattar inte.
Erik var med…
…på invigningen. Han var en av treorna som höll i det.
Du menar…
…porrfilmen?
Ja, och det här är exakt varför jag inte har sagt nånting.
För jag vet inte ens själv vad jag tänker om det.
Jag behöver verkligen inte att du dömer honom också.
-Jag har inte sagt nåt. -Men jag ser ju vad du tänker!
Vad tänker jag?
Att han var homofob, att han inte stod upp för de svaga!
Att han inte hade tyckt om att jag var med dig eller tyckt om vem jag är!
Det behöver inte alls vara så.
Det kanske inte var så konstigt att han drogs in i det där
om alla andra gjorde det och tyckte att det var ett normalt beteende.
Han kanske föll för grupptryck. Vad vet du?
Om det är nånting jag har lärt mig med hela den här situationen med Sara och allt
så är det att syskon också kan fucka upp.
Och svika en.
Jag tror bara att du måste vänja dig vid tanken av
att Erik kanske inte var helt perfekt.
Men vänta. Alltså…
Vad menar du?
Vadå?
Alltså, du kan inte jämföra Erik och Sara. Du har inte rätt att göra det.
Det gjorde jag inte.
-Jo, det gjorde du. -Nej.
Du gjorde det precis. Eller vad fan menade du, då?
Jag försöker bara säga att Sara inte heller är perfekt.
-Men vad fan… -Men hon har försökt göra nånting bra.
Skit samma, jag orkar inte. Jag orkar inte, Simon.
Men kan vi bara snacka?!
[en dörr slår igen]
Hej.
-Hej. -Har det hänt nåt?
Nej, Sara.
[kopplingston]
Hej, du har kommit till Micke. Jag kan inte prata just nu,
men lämna ett meddelande eller släng iväg ett sms, så ringer jag upp senare.
Hej. Var är du nånstans? Är du på väg?
Om du har fått förhinder så måste du säga det,
för uppkörningen är om 30 minuter och bussen går inte förrän om 20 minuter,
så du måste verkligen komma. Ja, ring mig.
[kopplingston]
Hej, det är Sara igen. Är du på väg? Ring mig.
[kopplingston]
Hej. Var är du nånstans?
Jag måste verkligen veta om du är på väg eller inte, för…
Ja, ring mig. Hej.
Fan!
Jag tror verkligen inte Simon menade nåt illa.
Han var nog bara chockad.
Ja, det var han väl, men…
Jag är i alla fall jätteglad att du berättade för mig.
Jag vill verkligen veta vad som är sant och inte i allt det här.
Det är annorlunda med dig, för du kände Erik.
Du såg hans bra sidor.
Simon har liksom inte gjort det.
Det får liksom inte vara han. Erik var den som jag…
Han var den rimliga, den jag kunde lita på. Han var min bror, och nu…
Nu vet jag inte ens om han hade tyckt om mig.
Klart han hade.
Men du…
Ska vi prata om nåt annat?
Ja.
Färg på naglarna. Vad säger du om lite…
…lila med glitter?
Lila blir bra.
-[andfått] Hej. Ursäkta. -Sara Eriksson?
-Ja, precis. Förlåt för att jag är sen. -Ja, det var i grevens tid.
-Har du leg med dig? -Ja.
Förlåt.
Ja, tack ska du ha.
Då kan du hoppa in här.
Jaha, då blir det lite motorvägskörning.
Så du kan följa skyltarna mot Bjärstad södra.
[bilar tutar]
Ja, nu går det bra att köra.
-[på spanska] Den sitter ju perfekt! -Tack, mamma.
Gillar du den inte? Vi kan lämna tillbaka den.
Nej, jag gillar den. Den är jättefin.
Okej…
Är det nåt som är fel?
Jag vet bara inte om det kommer att bli av.
Alltså vi bråkade, typ.
Jag försöker alltid finnas där för honom.
Men vad jag än gör, så…
…blir det fel.
Älskling…
[på svenska] Du gör ingenting fel.
[på spanska] Vet du vad? Jag tycker att han är en jättefin kille.
Det är som det är med hans liv och situation.
Men kärleken…
[på svenska] Det ska inte vara så svårt.
Speciellt när man är så ung.
[på spanska] Glöm inte bort det, Simon.
[ytterdörren öppnas]
[viskar ohörbart]
Jag tog det.
Körkortet.
[snyftar] Men pappa…
Alltså…
Han skulle köra dit mig. Han lovade.
Men i stället så drack han öl med sina kompisar.
Jag vet inte, jag trodde inte att det…
Jag trodde att det skulle bli bra, men…
[hulkar] Jag vet inte vad jag trodde, men det gör bara så ont!
Sara…
Förlåt, Simon!
Förlåt!
Jag är så ledsen!
Jag vet.
Och jag förlåter dig.
[suckar]
[knackning]
-Hej. -Hej.
Här är kostymen för födelsedagen.
-Tack. -Varsågod.
[musik och sorl]
Tempo, tempo, tempo! Det här ska vara klart om en halvtimme.
[köksmästaren] Du vet hur det… Nej, hoppa ner därifrån.
[husmor] Grupp två kan följa med mig.
App, app, app. Ställ den där borta.
-Små ytterst. -Exakt.
Eggen ska alltid vara vänd in mot tallriken.
-Finns det mer dill eller är den slut? -Nej, det finns mer.
-Jag lägger besticken… -Jättebra. Snyggt.
[på spanska] ♪ Har den äran i dag ♪
♪ På din födelsedag ♪
♪ Har den äran, min Wille ♪
♪ Har den äran i dag ♪
Tack! Hur kom du in?
Jag fick muta Malin, bara.
För att…
…om man inte har någon som sjunger för en på morgonen
känns det inte riktigt som en födelsedag.
Vill du önska dig nåt?
-Fin. -Skrynkla den inte.
Jättefin.
Är allt okej mellan oss?
Ja. Tack för ditt sms.
Just det…
Här är din present.
Men jag lovar, jag kommer ge dig en riktig present.
Jag har bara inte hunnit fixa klart än.
Det är helt perfekt.
Tack.
[Farima] Ja, där kommer de.
-Grattis på födelsedagen, kronprinsen. -Tack, Farima.
Grattis, kronprinsen.
Ja, styrelsen kommer redan vara på plats när vi anländer.
Det kommer att bli en fotografering och därefter ett kort mingel.
Jag kommer så klart hålla mig i närheten
och hjälpa till med namn och samtalsämnen om ni skulle känna att ni behöver det.
Jag visar dig, Simon, var du kan hålla till under tiden.
Okej… Vi är en kvart sena, men det gör ingenting.
-[Malin] Två timmar? -[Farima] Vi skjuter på det.
Du… Det kanske var dumt att jag sa det där om Erik.
Jag fattar att det var tufft att höra.
[Farima] Känner ni er redo? Wilhelm?
Varsågoda.
-Hej. Wilhelm. Trevligt. -Hej. Charlotta.
-August af Årnäs. -Wilhelm.
-Carl-Johan, tack för senast. -Hej.
-Dig har jag också sett förut. -Tack för att ni är här.
Hej.
Hej, Wilhelm heter jag.
Hej. Trevligt.
Är de till…?
Tack ska du ha. Tack, snälla.
[August] Wow! Du är ju bättre än vad jag är.
[Farima] Okej, då ställer vi upp för fotografering vid väggen där.
-Jag tar de där. -Trevligt. August.
[Farima] Ja, på med leendena. Tryck ihop er så mycket som möjligt.
[Farima] Jättebra. Och så ihop lite.
Nej, men jag la ner min ridning för ett par år sen inför skolstarten,
men jag tar gärna upp det igen.
[artiga skratt]
[fotografen] De bredaste leendena ni har. Ett, två, tre…
Hej.
Hur mår du?
-Det där gick ju bra. -Mm.
Absolut.
Vill du ha? Den är jättegod.
Tack, men jag kan inte äta nåt som inte hovets kock tillagat på såna här grejer.
-Varför? -Det finns risk för förgiftning.
[Farima] Kronprinsen, Simon.
Dags att åka.
Jag skiter i vad mamma och pappa tror att de ska åstadkomma
med att ha med August på min middag. Jag vägrar, okej?
Antingen han eller jag åker tillbaka till Hillerska.
Okej.
Malin, ordnar du eskort för kronprinsen och Simon till slottet?
-Absolut. -Fint.
[sorl]
Ursäkta.
-Ursäkta. -Ja, vad kul.
-Tack för samtalet. -Trevligt.
-Du… -Ja?
Jag vet ju att det är lite spänt mellan dig och kronprinsen,
så jag tänker att du behöver inte komma till slottet.
Man tar bara studenten en gång i livet, eller hur?
-Bra. Jag fixar en bil till dig. -Mm, tack.
["Wet White Tee Shirt" med Upsahl spelas]
[sorl]
Så jävla smart, alltså.
[skriker]
För framtiden.
[musiken tystnar]
♪ Vi är så glada, ha ha ♪
♪ Att du är född, fallera ♪
♪ Precis i dag ♪
♪ Och pa-pa-pa-paketen ♪
♪ Som vi har med Har vi med ♪
♪ Och pa-pa-pa-paketen ska du få se ♪
Det är Grodan Boll.
♪ Vi är så glada, hurra ♪
-Grodan Boll? -Och Kalle Stropp.
-Den tecknade. -♪ Att du har födelsedag precis i dag ♪
Familjetradition.
Grattis, käre Wilhelm, som inte bara fyller 17,
utan dessutom har genomfört sitt allra första egna uppdrag utan mamma och pappa.
Vi är så stolta. Så ett fyrfaldigt leve! Han leve. Hipp hipp…
[alla] Hurra! Hurra! Hurra! Hurra!
Hurra.
Tack, allihopa.
-Grattis. -Tack, pappa.
Åh, älskling.
Hur mår du?
Det är bra.
-Ja, vad roligt, Simon… -Ja!
-…att du är med oss i dag. Välkommen. -Tack.
-Så trevligt. -Tack för att jag fick komma.
Ja, det blir ju ett litet firande i år,
men nästa gång så blir det den första officiella Wilhelmdagen.
Wilhelmdagen?
[Ludvig] Ja, folket vill ju också fira sin kronprins.
Så vi får njuta av att ha det lite lugnt i år.
-Ja. -Ska vi…?
-Ja, vi tar väl nåt att dricka, va? -Ja.
-[Simon] Ja, absolut. -Gärna. Tack.
Nämen, så den är… Tack. Den är riktigt najs, alltså.
Den kostar ju lite att tanka upp, men… Fan, där är ju August.
-[Vincent] Jaha! -[Nisse] Tjena!
-Tjena. -[husfar] Välkommen.
-Vad hände med födelsedagen? -Jag ursäktade mig.
Jag tänkte att studenten tar man ju bara en gång i livet.
Hallå, ursäkta? Kan vi lösa så att August får sitta här, är du gullig?
Löser du ett glas och lite dricka åt August också? Tack.
-Fan, vit smoking. Jävligt fräscht. -Eller hur? Farsans gamla.
Skitbra.
Tack.
-Ja, ni har krökat på, ser jag. -Ja, det är klart.
Vill du ha rött eller vitt?
-Vad du har där, det blir bra. -Rött.
-[Vincent] Då styr du i det? -[Nisse] Jag styr upp det.
-[Vincent] Annars blir det inte av. -Tack.
-[Nisse] Vi bokar en skeppare också. -[Vincent] En skeppare? Ja.
Den är jättejättefin. Tack så mycket.
Så fin.
Det var dags att du fick din egen.
Ja, öhm…
Den gamla, den har varit Eriks.
[Simon] Okej.
Ja, ni måste vara hungriga.
Nu äter vi.
[dörrar öppnas]
Tack.
[drottningen] Varsågoda.
Så, Simon, hur firar ni födelsedagar hemma hos er?
Det vanliga. Ehm…
Sång på morgonen, tårta och paket
och sen brukar jag träffa kompisar, bowla och typ spela laserdome.
-Laserdome? -Mm.
Mm-hm. Ja, det har jag inte provat, va?
[skrålar] ♪ Ta nu glaset till din mun Tjofaderittan, lambo! ♪
♪ Och drick ur, din fylle-fyllehund Tjofaderittan, lambo! ♪
♪ Se hur dropparna i glaset Rinner ner i fylleaset ♪
♪ Lambo, hej! Lambo, hej! Tjofaderittan, lambo! ♪
-Jag nu glaset… -Nej, nej!
[alla] Straffomgång! Straffomgång!
Straffomgång! Straffomgång! Straffomgång!
♪ Ta nu glaset till din mun Tjofaderittan… ♪
Du är jätteduktig. Jag visste inte att du gillade att laga mat.
Tack.
Ja, jag tycker faktiskt det är väldigt kul.
Tänkte alltid att jag skulle bli kock när jag var liten.
Okej, tjejer, är ni redo för servering?
-Två minuter. -Ja, absolut.
-Vad är nästa steg? -Lägg på lite på den här, typ.
-Där… -Oj!
Men du, det gör inget. Vi byter bara ut den här.
-Och sånt där på alla. En av varje, typ. -Absolut.
Och så tar vi lite sånt här.
-Vilka är redo för att serveras? -De här kan ni ta.
-Tack. -Så ska vi bara…
Om du tar den där…
Där… Men, gud…
-[Simon] Det var supergott. -[Ludvig] Mm.
Så, Simon…
Jag har hört att du har ett stort musikintresse.
Mm.
Jag sjunger.
Och så brukar jag skriva eget ibland. Och så försöker jag lära mig noter.
-Wille har faktiskt hjälpt mig med det. -Jaså?
Ja, han tog ju både piano- och cellolektioner när han var barn.
Men man fick ju tvinga honom dit.
Så, har du fått musiken hemifrån?
Ja, typ.
Mamma gillar att lyssna på musik och dansar och sjunger och så.
Och pappa spelar gitarr.
Han brukade spela i ett band när han var yngre.
Och så spelar han lite piano också, tror jag.
Det gjorde Erik också. Han var väldigt duktig pianist.
Ja…
[drottningen] Och så spelade han tvärflöjt, och var det violin?
[Ludvig] Ja, det var violin.
[drottningen] Han var så talangfull, vad han än tog sig för.
-[Ludvig] Ja. -Ursäkta.
-Smakar det inte? -Jo… Jo, det var gott.
-Klassens DILF-hunter, Desirée! -[jubel]
Nästa person har cirkulerat i faktiskt flera olika kategorier.
Klassens sportfåne, klassens over-achiever,
klassens framtid, till och med,
men flest röster fick han faktiskt för klassens badboy.
-August! -[jubel]
[Vincent] Agge!
Jag är så jävla avis. Badboy, det är det bästa.
[Vincent] Ja, nästa då… Ja, han bär en keps av trä,
hans näringsintag består till 99 procent av paracetamol,
sover nån i dina nuggets, ja, då är det förmodligen han.
Klassens hangover är ju förstås Filip!
Hej.
Slänger du soporna?
Ja…
Har du hunnit läsa brevet?
Ehm… Nej, men jag…
-Jag tänkte ge tillbaka det. -Varför det?
För att jag vill inte läsa det.
Varför inte?
För att jag vill inte.
Det är ju inte långt. Jag kan… Jag läser det.
-Nej, men… -Jo.
Det går skitfort.
Så.
[harklar sig]
"Hej, August i framtiden.
Jag hoppas att du går ut Hillerska som den man du vill vara,
att du genom hårt arbete och disciplin lyckats förvandla dig från
den taniga, rädda lilla ettan som alla körde med på invigningen,
till en stark och självständig individ som ingen vågar jävlas med.
De ska få se. Just nu är du allas springpojke,
men när du går ut så ska det vara du som styr Skogsbacken.
Det här första året var bara början.
Du har gått upp rejält i muskler,
du har slutat gråta, du har lärt dig att bita ihop, och du har skaffat…
…några kompisar.
Du får till och med hänga med Erik och treorna ibland.
Jag hoppas att du aldrig kommer att behöva vara ensam igen."
Jag vill att du ska förstå var jag kommer ifrån
och vad jag försökte eller trodde att jag ville vara.
Jag vet inte ens om jag vill det längre. Jag vet inte vad det är som jag är.
Jag önskar att jag hade gjort annorlunda med dig.
[påhejande skrän täckt av dämpad musik]
[melodilöst klinkande]
[Simon] Där är du ju.
Alltså, snälla, lämna mig inte med dina föräldrar så där.
Förlåt, jag behövde bara en paus.
Det kanske är bäst att jag bara åker hem.
Vad fan menar du? Varför då?
För att det känns inte som att jag borde vara här.
Det är typ dålig stämning.
Vadå "inte borde vara här"? Jag behöver dig här!
Det är min födelsedag… Det är… Hur fan tror du att det här känns för mig?
Jag har varit så orolig för mamma, och nu ses vi äntligen, och det är bara vidrigt.
Men absolut, om du tycker att det är så jävla jobbigt, så åk du. Gör det.
[hushållerskan] Tårtan serveras i lilla salongen, Ers Höghet.
[Ludvig] Så ja. Här kommer Wille.
Ja, nu ska du få blåsa här. Och där har vi Simon också. Vad bra.
Den, du! Och så får du önska nånting.
Jag tror faktiskt att jag ska tacka för mig. Jag…
Ja, ni stannar bara och äter upp tårtan…
[Ludvig] Då äter vi frukost tillsammans i morgon innan ni åker.
Vänta…
Är det så jävla jobbigt att sitta ner och äta en tårtbit?
Men, Wilhelm…
Eller vadå? Alltså, förlåt, men kan vi sluta spela teater nu?
Sluta låtsas att allt är normalt? Snälla!
Ja, men det är…
Det är ingenting som är normalt efter Eriks död.
Nej, det är klart. Tror du att jag tycker det, eller?
Men det är liksom inte hela sanningen. Det har aldrig varit normalt för oss.
Men ni låtsas ju som att det är normalt. Ni skrapar på ytan.
Ni pratar om det, men ni menar ju ingenting av det ni säger.
Alltså, det är ju helt jävla sjukt.
Jag vet inte, jag var helt förstörd!
Jag har varit helt förstörd, och jag behövde dig.
Behövde er!
Jag fick inte ens sörja i fred med er. Hela jävla Sveriges sorg var viktigare.
Det enda du har brytt dig om är hur jag ser ut och ska vara som kronprins!
Hur vår familj ser ut, det är det som har spelat roll.
När jag sen då inte vill ljuga om videon, om Simon och om vem jag är,
då bryter du ihop! Då går du sönder. Då kan du inte fungera!
Och lämnar mig helt jävla ensam!
-Wilhelm, det räcker nu. -Och du!
Du låter mamma bete sig hur hon vill och skiter i mig!
Jag är din enda son, pappa! Kan du se mig?!
Wilhelm! Du talar inte så till din far! Och inte till mig heller!
Jo, för ni är mina fucking föräldrar! Ni ska finnas där för mig!
Det är…
[snyftar] Det är faktiskt inte så lätt att vara både din mamma och din chef!
Nej, jag märker det, för du är lika jävla kass på båda två!
Nu slutar du!
Ja, jag…
Jag, jag…
Jag vet inte.
Förlåt, Simon.
[snörvlar] Det var inte meningen att du skulle se det där.
Wille, jag…
Jag tycker att det är bra att du är ärlig mot dina föräldrar.
Och…
Jag försöker verkligen finnas där för dig, men sen ser jag bara hur…
…allt bara skadar dig.
Hela den här situationen du är i.
Och det skadar mig.
Förlåt, Simon.
Det är bara som att du…
Du blir nån annan.
Jag känner inte igen dig.
Kärlek borde inte vara så här svårt.
Vad betyder det?
Det kanske bara inte går.
Jag kan inte göra det här längre.
["Arcade" med Duncan Laurence spelas]
Undertexter: Karl Hårding