ENGLAND, 1939
Det var da månen forsvant og det ble mørkt på jorden.
Uten morens amulett kunne den lille prinsessen ikke finne veien hjem.
Skogen krøp stadig nærmere mens hun...
Pappa, hvorfor forlot månen henne? Elsker ikke mammaen hennes henne mer?
Det er ikke opp til dem, Martha. En gang i måneden forsvinner månen.
- Hvorfor? - Det er sånn verden virker.
Nå har hun ingen beskyttelse.
Hun må kanskje lære å beskytte seg selv og sine nærmeste.
Forstår du?
Krøp stadig nærmere mens hun vandret i natten.
- Hun var redd, men hadde et godt hjerte. - Er det derfor du forlater meg?
Ja, men jeg er smart. Jeg kan finne veien hjem, jeg lover.
Det er sent, vi leser ferdig eventyret en annen gang. Er du snill mot tante?
Her.
- Hva er det? - Ikke månen.
Så snilt, Martha. Det betyr mye.
- God natt, pappa. - God natt.
Er alt i orden, sir?
SEKS ÅR SENERE OVER DET SØRLIGE TYSKLAND
- Du trenger ikke være formell. - Hyggelig å treffe deg, i så fall.
- Jack Wallace. - Jeg vet det. Det er en ære, sir.
- Jeg er på oppdrag med en krigshelt. - Hva har han gjort?
Han slo på egen hånd ut 20 tyske tanks i deres egen leir.
- Jeg fulgte bare ordrer. - Du drepte hundrevis.
- Hvordan gjorde du det? - Med en bombe.
- Hva gjør en krigshelt på spaning? - Jeg drar dit de sender meg.
En god soldat. De stoler ikke på oss.
- Hvem er du? - Killian Deegan.
- For usynlig for å bli helt. - Moro, jeg liker det.
Moro? Sånt starter slagsmål der jeg kommer fra.
Hva gjør en krigshelt og en skarpskytter på et spaningsoppdrag?
Jeg vet at området er forlatt.
- Krigen er vel over? - Snart.
- Med flaks blir det vårt siste oppdrag. - Er det sant?
- Vi vinner vel? - Morton.
Hør her. Vi hopper om 6,5 kilometer. Vi møtes ved kirken.
Memorer det.
Sjekk våpnene og vær klare.
Ned!
Hjelp til! Fort!
Ikke slipp såret! Hold trykk på det!
Flyet er et vrak!
- Hvordan ser det ut? - Ikke bra, sir.
- Vi kan ikke lande her. - Glem å lande, dere må hoppe nå.
Gjør dere klare!
- Morton, da? - Ta kartet og radioen. Du tar den nå.
Håper at du lærer fort.
- Hvor faen har dere tatt oss? - Jeg sjekker området. Pass på ham.
Når du har landet ligger du stille til jeg finner deg.
- Jeg har aldri hoppet før! - Hopp nå!
- De har bare vist på bakken. - Inn med armene og dra i snøret!
Hva mener du?
Du dyttet ut meg ut av flyet. Jeg er ikke en av soldatene dine.
Det mener du ikke?
Hold deg bak meg og hold kjeft.
Her. Hvis jeg sier fra så retter du den mot fienden og trykker av.
Hold deg nær.
Sir.
Ditt svin!
Dere kommer til å dø, alle sammen!
Vi er hundrevis, tusentalls. Engelske jævler!
La ham ligge her til de finner ham.
Du skal ikke satte spørsmålstegn ved meg.
Jeg dør som en helt.
Jeg forstår dessverre ikke. Du skjøt tolken vår.
- Gestapo? - Ingen ID-brikker.
Samme her.
- Alle har disse. - Ingen divisjon jeg har hørt snakk om om.
- De ser ikke ut til å tilhøre militæret. - Trolig en lokal milits.
- Det fins ikke allierte på mils avstand. - Håper ingen hørte dette, da.
Herregud, det er Owens.
Er det samme symbol som før?
Det ser slik ut.
- Skal vi ta ham ned, eller... - Da vet de at vi har vært her.
Vent.
Du har lurt oss, det er ikke et spaningsoppdrag.
Hva går oppdraget ut på og hva gjør bajasen her?
Bajasen er grunnen til at vi er her. Jobben din er å ikke slippe ham av syne.
Kom an.
Hold denne.
Og den.
Nå fikk jeg deg. Litt av en krigshelt.
Dette er ingen lek.
Det var ikke meningen å såre deg.
Det fins ingen ære i dette.
Da så.
Du har god hukommelse. Noen fiendekontakt?
Jeg er usynlig, husker du vel? Hvor er Owens?
Jaha. Litt av et spaningsoppdrag.
Ta deg opp i tårnet og ta fram radioen. Rapporter når du har fått kontakt.
KJÆRE MARTHA
Den vi søker er en amerikansk forsker, professor Hopper.
Han har bodd i Tyskland i 25 år, vi skal bringe ham hjem.
Han skal hjelpe oss å vinne krigen.
Og, ifølge hans forskerkollega Connor, alle framtidige kriger.
Forsker, altså?
Connor er fra Harvard universitet, han skal identifisere Hopper.
Og ta seg av alt skrevet materiale, føre ham og relevante dokument hjem.
- Hva er det, da? - 1,2 millioner tonn TNT.
Verdens første atomvåpen.
En bombe?
- Hvorfor sa du ikke noe? - Fordi jeg trengte ferdighetene deres.
Jeg trodde ikke dere ville bli med.
Vel. Er det så ille, så er jeg glad at vi er så mange.
Vi har i alle fall en krigshelt på vår side.
Der nede, sørover.
Baker Street var i kontakt med Hoppers datter, som er på vår side.
De skulle smugle ham ut av Berlin
men da amerikanerne inntok Ardennene flyttet SS ham
til en nedlagt flybase noen mil unna. Det er målet vårt.
Vi har mistet radiooperatøren og sanitetsmannen.
Jeg forstår at vi ble valgt, men vi er for få.
Tre og en halv mann kan ikke innta en flybase.
- En forlatt flybase. - Vær sånn. Si at han er den du påstår.
Da beskyttes han av mer enn en hær.
Hvis vi ikke har ham til i morgen kveld kommer flyvåpenet inn
og bomber basen, mannen og arbeidet hans.
- I beste fall får vi papirene hans. - I verste fall dør vi.
- Vi må ta ham før russerne. - Kommunistene?
- Bomb dem nå. - Vi må få rede hva Hopper vet.
Kan det hjelpe oss å vinne krigen, må vi ha arbeidet hans.
- Ser du noe? - Hvor er alle sammen?
De har trolig flyttet ham.
Usikre våpnene og vær på vakt. Gå.
Korporal, ta Connor og gå til venstre. - Wallace, du og jeg går til høyre.
Den er russisk.
- Herregud. - Det er nok russiske spaningstropper.
- Hvor er Connor? - Se selv.
Forlot du ham?
Faen også.
Her er han.
Hopper er et jævla geni.
Dette er utrolig.
Folkens?
Dette er de russiske spaningstroppene.
- Kommunister? Da kom vi for sent. - På tide å dra hjem, gutter.
- Ikke før vi har funnet Hopper. - Funnet ham? Han er nok død.
- Det vet vi ikke. - Militsen er sterkere enn vi trodde.
- Hvorfor skulle de ta Hopper? - Hvem sin side er de på?
Ikke vår, iallfall. - Hva er ordrene dine, sir?
Før avreisen fikk jeg vite at motstandsbevegelsen har en mann her.
En ungarsk bonde omkring en mil unna. Har ikke hørt fra ham siden D-dagen.
- I mørket i ti måneder. - Da er han vel død?
Kanskje, men vi må finne ut hva den militsen er.
Hva om han har blitt med i militsen?
Vi har ingen fluktplan.
De henter oss ikke uten professoren.
Vi må følge opp hvert eneste spor.
Stopp.
Dette er din siste sjanse. Hvorfor blir du ikke med oss? Du blir en helt.
- Nazisvin! Dere taper krigen! - Rolig, rolig. Jeg tar meg av dette.
Jeg vil ikke skyte deg, men jeg må om du ikke samarbeider.
- Hjertet eller hodet? - Hva?
Nå vet vi hvem sin side de står på.
Vi går inn. Vi kan ikke tillate dette.
- Det er kvinner og barn der. - Vi blir liggende.
- Vent. - La være, sersjant.
- Sir, det er barn der. - Det er en ordre, sersjant.
Sir.
Gjør du det, er de over oss. Oppdraget er for viktig.
- Har vi engang et oppdrag lenger? - Det er ikke din familie.
Vær oppmerksomme.
- Hva gjør du? - Går inn.
Kan jeg hjelpe deg?
Hva gjør du? Opp med deg. Der kan du ikke sitte.
- Vi leter etter mannen din. - Min mann har vært død i seks år.
Takk for din tjeneste.
- Engelsk eller amerikaner? - Engelsk.
Det er ingen andre her og jeg er for sulten til å flykte.
Be guttene dine på baksiden være forsiktige med mine salathoder.
- Takk. - Har jeg noe valg? Vær så god.
- Er du ikke flere? - Litt av en skuffelse, hva?
Det kommer an på hvor gode dere er.
Unnskyld min venn, han har hatt noen vanskelige år. Takk for gjestfriheten.
Det er ikke derfor dere er her.
- Vi søker noen, en professor. Han... - Ja visst, ja.
For noen dager siden kom noen av dem forbi her.
- De transporterte en viktig person. - Det kan være ham. Levde han?
Ja, de beskyttet ham godt. De var mange.
Vet vi hvem disse jokerne er?
Hitler innså at han taper og beordret alle ariere til å danne militser.
Sinte, unge, fattige gutter skulle fortsette kampen mot inntrengerne.
De kaller seg "Ulveenglene".
En ung mann, von Sachs, er deres leder.
Hva er poenget, hvis de alt har tapt?
De unge guttene blir hjernevasket.
Dere kaller det propaganda.
De bærer så mye smerte og tap at det blir en virkelighetsflukt.
Selv om deres mor sier ber dem om ikke å bli med.
Er alt i orden, soldat?
Hvor førte de ham?
De har en base ti kilometer herfra.
Det blir ikke lett å ta ham.
Du har vel en radio?
- En gammel, ja. - Vi skal se om vi kan få den i gang.
- Noe? - Gutten var sønnen hennes.
- Hun har rett til å få vite. - Hvorfor tror du at hun ble stille?
- Sønnen hennes ble med i Ulveenglene. - Han er nazist, som nesten alle andre her.
Hun er moren hans.
- Jeg stoler ikke på henne. - Jeg vet.
Hun venter at han er der, når hun hører at vi har drept ham...
Det er krig, folk blir skutt. Det vet du.
- Når dette er over, skal familiene våre... - De vet at vi vant.
Får hun vite det, så skyter du henne.
- Skal vi ta henne med oss? - Jeg har en plan.
- To. - Minst tre til der inne.
For en skjønnhet.
Hva? De er bedre enn mennesker.
Se.
Der. Takk, og lov.
Er det ham?
- Ja, det er jeg sikker på. - Bra.
- Han er en briljant forsker, vet du. - Det håper jeg.
Jeg ventet ikke så mange, bare noen forskere i en lab.
Du, vi mangler to mann. Du må gjøre ditt.
Ja, ok.
- De har ham. - Forbered dere.
For en fin, ny Enfield. Hvis du skyter deg, får jeg den da?
Min er gammel, men jeg burde få medalje for alle jeg har drept med den.
- Det er mot man får medalje for. - Kom.
Holdt!
Hva har han?
Nå har jeg deg.
Sikret.
- Godt skudd. - Ikke bli forelsket. Jeg fulgte ordrer.
Vi har en jobb å gjøre. Klokken tikker.
Det er dem eller oss.
Jeg var sanitetsmann. De ba oss ta ut splintene og sende dem ut igjen.
Se på meg.
De var de heldige, tro meg.
De døde raskt.
Så vakker du er. Flink gutt.
Sånn ja, flink gutt. Rolig. Ikke spis ormegresset, gutt.
- Så vakker han er. - Familien min hadde hester.
Vi alte dem opp.
Uten dem hadde vi sultet i hjel. Statelige skapninger.
Kom an.
Kan jeg hjelpe deg?
Krigen er over for deg.
Baker Street sa at vi vinner. Det føles ikke sånn.
Det har det ikke gjort på lenge. Det føles som et selvmordsoppdrag.
Det gjør alle for meg.
Er det ingen som venter på deg?
Så det fins noen?
Martha, datteren min.
Hun fyller tolv snart.
Skriver du til henne?
Det er vanskelig å vite hva man skal si iblant.
Det blir godt å få deg hjem til henne.
Ja da.
Synd ikke kunne redde de andre, lokalbefolkningen. Det var ikke lett.
- Det så ikke sånn ut. - Oppdraget er ikke å beskytte uskyldige.
Det er å beskytte alle. Det var derfor jeg valgte deg.
Til et selvmordsoppdrag?
Jeg elsker tysk effektivitet.
Jeg foretrakk dere uten den.
Har du vinen? Og du vet hva du skal gjøre?
Stol på meg.
- Lykke til. - Jeg har all flaks jeg trenger her.
Rolig.
- Identifiser deg. - Schlesinger, min sønn tjener führeren.
- Hvem er de? - Nye. Ungarere. Innsatsstyrke. Tilhengere.
- Hva heter han, din sønn? - Hans Schlesinger.
Holdt.
Vi tok med oss vin til dere.
Hvis det er ok.
Vær så god.
- Er det tysk vin? - Selvsagt, fineste Riesling.
Slipp dem inn. Ta den inn på kjøkkenet og kjøl den.
Vi kan ha en liten fest i kveld.
Jeg tar meg av kjøretøyet.
Trapper. - Bli her og pakk opp kassen.
- To. - Vi vet ikke om han er der inne.
Hvem skulle de ellers vokte?
Endelig, jeg har stått her i timer.
Det var unødvendig? Hvem er dere?
- Connor. - Professor Hopper.
- Er dere amerikanere? - For en ære å treffe deg.
- Jeg ønsker at jeg kunne si det samme. - Professoren, du blir med oss.
Connor, ta alle papirer vi har nytte av.
- Unnskyld, de er mine. - Du trenger å kunne jobbe videre i USA.
- Hva? - Jeg tar på meg skoene.
Nei.
- Kan jeg få den? Vær så snill? - Nei.
Jeg bærer den.
Ta denne.
Hva er egentlig planen deres for å ta oss herfra?
- Samme vei vi kom inn. - Beveg dere.
Har du notatboken? Bra, gå da.
- Vi tar deg, ikke din tyske elskerinne. - Jeg drar ikke uten datteren min.
- Vi har ikke plass til to. - Jeg drar ingen steder uten henne.
Håper at hun kan skyte.
- Har du rett papirer? - Ja, jeg tror det.
- To stykker? Kassen holder ikke. - Vi må prøve.
- Dette går ikke... - Har professoren en bedre plan? Hopp inn.
De kommer.
Skjerp deg.
- Frøken. - Jeg er for gammel for dette.
Holdt.
- Hadde du med vinen? Lastet du av alt? - Selvsagt.
Så hvorfor, gamle frøken, ser denne man så anstrengt ut?
Ville du kanskje beholde litt Riesling selv?
Jeg spøker bare. Takk for vinen. Vil du kanskje bli og drikke med meg?
Som sagt...
Jeg spurte ikke deg.
- Hva sier du, soldat? - De er ungarere, som meg.
De forstår deg ikke.
Jeg forstår. Du sørger vel fremdeles?
- Sørger? - Du er vel mor til unge Hans?
Å, jeg forstår. Du visste ikke?
Din sønn har blitt drept.
Av engelskmennene.
Tid for hevn.
Engelskmennene er så stolte av sine våpen at de ikke engang tok pistolene våre.
Skyt dem.
Vær klar.
Vel. Frøken er ulydig.
Nå!
Ut! Nå! Kom an!
Kom an! Løp!
Stopp!
Skynd dere! Løp!
Rykk fram!
Bordet! Løp!
Ned!
Helvete! Det er flere!
Nå!
Skarpskytteren er i skogen. Kom.
Fortsett!
Når jeg sier fra, løp til lastebilen.
Nå! Løp!
Norwood! Maskingevær!
Maskingeværet er ødelagt.
Nei, vent!
Hva er dette? Opp, du klarer det!
Nei, jeg gjør det for Hans' skyld. For gutten min.
For min sønns skyld. Gå.
Gå!
Til kjøretøyene!
Pass, sprengstoff.
Unna! Sprengstoff!
Nå!
Løp!
Kom an!
Så noen hva som skjedde med Deegan?
Helvete!
De tar innpå!
- Gi meg et våpen. - Nei, pappa!
- Har alle klart seg? - Ja.
Ja, ja.
Ja.
Se, her kommer våre gamle venner.
Vi må slutte å treffes slik.
Sikre hytten og ta dem inn.
- Vi trodde at det var ute med deg. - Ikke denne gangen.
Hjelp! Hjelp!
- Pappa? - Hold trykk på såret.
Jeg må få av klærne og se hvordan det ser ut. Prat med ham! Herregud.
- Pappa? - Redd dem.
Vær så snill, pappa.
Nei! Nei, ikke dø! Pappa! Pappa, ikke dø!
Vær så snill, pappa!
Herregud, la meg se!
Jeg er lei for det.
Nei!
Nei! Nei! Nei, pappa!
Pappa!
Gjør noe!
Nei, pappa... Vær så snill, pappa!
Vær så snill, pappa!
- Jeg beklager. - Nei! Det er din feil!
- Vi prøvde... - Nei! Hadde dere ikke kommet...
Da hadde de bombet i stykker stedet. Han var for viktig.
Han var et menneske.
Mordere.
Kontakt Baker Street, så vi kommer herfra levende.
Så vi har tatt oss helt hit for ingenting?
Kommer de engang og henter oss nå?
Han var et geni.
Så genial at han ble drept for det.
Det han oppnådde vil redde millioner og forhindre meningsløse kriger.
Eller forårsake dem.
Denne...
inneholder alle notatene du trenger.
Jeg håper du har rett.
Jeg var ikke der da faren min døde.
Vi hadde ikke noe godt forhold, han...
Han trodde aldri på meg, han forsto ikke hva jeg prøvde å utrette.
Så jeg skrev en lapp til ham
og la den på graven hans.
Hver dag ser jeg for meg at han leser den.
Det hjalp.
Du burde hvile.
Du gjorde en god gjerning da du tok henne med oss.
- Hun kunne ha klart seg. - Vi vet begge to at det ikke stemmer.
KJÆRE MARTHA
Slekter hun på deg, så klarer hun seg.
Det fins en talemåte at to ulver kjemper inni oss alle.
En god og en ond.
Ulven som vinner er den vi forer mest.
Når jeg ser inn i Marthas øyne
vil hun se hva jeg har blitt.
Det hadde kanskje vært lettere for henne å huske den faren jeg var.
Det vet du ikke.
Jeg ser henne. Overalt.
- Er den hennes? - Ja.
Men hun husker den nok ikke.
Skriv ferdig brevet. Om ikke annet, så føler du deg nærmere henne.
Hva skriver du?
Jeg har ingen å skrive til.
Har du skrevet dette?
CN i ET kontakter ambassaden, over.
CN anroper ambassaden, over.
- Si at han lever. - CN i ET kontakter ambassaden, over.
- Vi må få dem ut. - Det er ambassaden. Statusrapport, over.
Det skylder vi dem.
- Det er mer. - De har laget en prototype.
- Hva mener du? - Alt faren min prøvde å skape.
- Hvor? - I en bunker, ikke langt herfra.
Må dere ha med dere noe, så må vi hente den.
Fins prototypen, må vi finne den.
Ordrene våre er å innhente all informasjon vi kan.
Ordrer er vel til for å følges.
- Takk. - Norwood her. Jeg har en oppdatering.
Hva sa de, da?
Har vi ikke prototypen før 1800, bomber de stedet med alt de har.
Rekker vi herfra før det?
Takk.
Vi sender opp grønn røyk som klarsignal, så henter bombeflyet oss i stedet.
Hører du, Connor? Grønn røyk er billetten hjem.
Ikke et spor etter dem.
Vi har funnet professoren i graven.
Men de har datteren hans.
Hva planlegger du?
Jeg vet hvor du skal, lille fugl.
Langsomt.
- Otto! Lise! - Mamma!
Alt er bra. Jeg er her nå.
Slapp av, de skal hjelpe oss.
Hva er det som foregår?
- Hvor faen er prototypen? - Jeg tror ikke at det fins noen, sir.
Du var uærlig. Vi må vekk nå.
- Vi må ta dem med oss. - Unnskyld, jeg hadde ikke noe valg!
- Du er ikke mitt oppdrag! - Hva hadde du gjort om de var dine?
- Jeg kan ikke etterlate barna mine. - Vi kan ikke bare forlate dem her.
Om jeg hadde sagt sannheten, så hadde du aldri blitt med hit, hva?
Du må ta oss med deg.
Ellers dreper de oss.
Vær så snill.
Hun vet nok like mye som faren, de utviklet bomben sammen.
Stemmer det? Ikke ljug for meg.
Det er sant.
Sir.
Ta barna, vi må vekk herfra. Von Sachs vet at vi er her.
- Bli med oss. - Nå!
Vent, frøken. Det er best at jeg går først.
- Granat! - Snu! Tilbake inn igjen! Løp!
- Gikk det bra? - Ja. Denne veien.
- Det er den eneste andre veien ut. - Vi blir bombet, eller så sjanser vi.
Herregud.
Helvete!
Vent!
- Engelskmennene har ingen utvei. - Helvete.
I stedet for at vi dreper barna kan dere komme ut med hendene over hodet.
Da skåner vi dem og jenta.
Gir jeg ordren, så sprenger mine menn dere og tunnelen på sekunder.
Tre.
To.
- Vent. - Én.
Litt av en plan.
- Rekker vi å løpe til veskene? - Formlene dine vil ikke hjelpe oss.
Jeg spøker ikke. Røyken.
Da tror flygeren at vi er i sikkerhet. Ser det sånn ut?
Hannah klarer seg kanskje.
Ti minutter til målet.
Jeg dekker dere. Få Hannah og barna herfra.
Holdt.
Jaså, er livet ditt mindre verdt enn hennes?
Jeg kommer til å nyte dette.
Hjertet eller hodet?
Jeg tror...
at han velger hjertet.
Holdt! Ellers skyter jeg ham i hodet!
- Løp! - Ta vesken med røyken.
Ikke skyt jenta! Ikke skyt jenta!
Etter dem! La dem ikke slippe unna!
Nå, Wallace.
Søk dekning.
La dem ikke flankere oss. Retirer på mitt signal.
To stykker nedenfor høyden!
Nå, Deegan!
Dere to! Hent Panzerschrecken!
Nå, Wallace!
- Rakett! - Søk dekning!
Løp!
Vi ønsker professor Connor og frøken Hannah velkommen til enheten.
Vesken.
Jeg mistet vesken med røyken.
Vår eneste vei hjem!
Fem minutter, sir.
- Cockpit til bombesikter, fem minutter. - Oppfattet.
Dere to! Ta dere dit! Kom!
- Inn der bak! Jeg henter røyken. - Sir, jeg burde gjøre det!
- Ta deg hjem, det er en ordre. - Det er selvmord, sir.
Det er det alltid.
- De sikter på oss. - Synd at jeg ikke fikk treffe Martha.
Til venstre! Lenger til venstre!
Sånn skyter en krigshelt.
Nei, Otto!
Otto!
Nei!
Løp herfra.
Otto! Otto!
Stikk. Stikk av!
Stikk av.
Du er en krigshelt.
To minutter. Går ned under skyene.
Nå, sir!
Ser du noen grønn røyk?
Begynner bomberute.
Beskytt Norwood! Skyt med alt du har!
Ti sekunder!
Farvel, engelskmann.
Bomber.
Vent, der!
- Avbryt! Avbryt! - For sent.
Ned!
Hallo! Slipp meg inn! Nei!
- Gikk det bra? - Ja.
Herregud.
Sir, det er Connor. Jeg er her, ok?
Jeg må legge hardt trykk på såret. Det kan gjøre vondt.
Hold ut.
Vi skal om bord på flyet. Alt ordner seg.
Under andre verdenskrig ble 181 britiske soldater tildelt Viktoria-korset
for "tapperhet foran fienden".
Nesten halvparten ble tildelt posthumt, for å markere et liv som ble for kort.
8. mai 1945 tok andre verdenskrig slutt i Europa.
Mange overlevende britiske soldater fikk vente i måneder på å komme hjem.
Jeg...
Unnskyld at jeg...
Norske tekster: Per Olav Wiborg-Maurstad www.firstlightmedia.com