Skal vi ikke gå inn?
El Valle har mange innganger.
Barea. Følg med her.
Señor.
Med kraften fra demningen kan de praktisk talt gå for alltid.
Dette er en bryter
Hele systemet vil være aktivert, men uforanderlig.
For å gjøre endringer, må den plugges inn-
-sammen med en kode, så vil funksjonene låses opp:
Flyt av intravenøs væske, kraftforsyning...
...eller kapselåpningen.
Som en nøkkel.
En det er umulig å kopiere.
Han også? Du sa at vi skulle overlevere ham.
Jeg sa jeg jobbet for Seksjon ni, og det er sant.
Men fra nå av gjør jeg det på min måte.
Neffenberg er bare forhandlingskortet mitt.
-Er det et problem? -Nei, señor.
Bra. Vi er klare. Ta med alt, så drar vi.
Garcia og Ortiz, alltid årvåkne.
Kom igjen. Den veien. Til høyre.
Sjekk systemene.
Señor!
Far.
Señor García!
Er han død?
-Faen! Hva faen gjør du? -Ringer politiet.
-Nei. -De tok Antonia!
-Silvia, ta ham til sykehuset. -Vent. Hva gjør vi med Manolo?
Han blir her. Jaime har nok en oppdiktet historie klar.
Vent. Hva gjør vi med señor García?
Hjelp meg. La oss få ham inn.
Stå stille. Den må være her et sted.
Hva venter du på? Kom igjen. Hjelp meg!
Chencho.
-Er dette...? -Det er det.
-Og den kan redde livet hans? -En sånn gjorde det for 60 år siden.
-Vet du hvordan den fungerer? -Nei, men noen gjør det.
Vi lever i usikre tider. Spania står overfor en enestående krise.
Derfor vil jeg utsette å pensjonere meg-
-og å være presidentkandidat igjen som mitt partis kandidat.
Når tok du denne avgjørelsen, señor Seijas?
Hvordan våger du å komme hit?
Merket du ikke oppstyret du forårsaket utenfor?
Nei. La oss ikke ta seieren på forskudd.
Seieren er i boks.
-Jaime, dette er ikke rett sted. -Kan du komme på noe bedre?
Jeg må organisere alt. Jeg må kalle inn til møte...
Nei.
Alt du må gjøre, er å ta folk i hånden og se trist ut for mediene.
Jeg tar det herfra. Jeg bestemmer nå.
Jeg har time hos onkologen i morgen tidlig.
Ikke gå glipp av den.
Som jeg sa, seks måneder, og så kan du dø hvor du vil.
Vi sees i morgen i hovedkvarteret.
Benito, jeg er ved kongressens hoveddør. Hent meg her.
Ja?
Oppdrag utført. Nå kan du erobre verden uten hindringer.
Jeg trenger mer enn ditt ord.
Se på telefonen din.
-Mottatt. -Send meg koden nå.
Hvordan vet jeg at det ikke eksploderer?
Winters...
Du kan også ha tenkt på det.
Derfor har jeg sørget for at det er noen her som du ikke vil skade.
Slipp meg!
-Far? -Antonia!
-Hun oppfører seg ganske bra. -Hvorfor?
Tror du jeg stoler på en mann som leide meg til å drepe sin venn?
Koden er riktig. Jeg sverger.
-Jeg tror deg, men vil ha noe annet. -Hva da?
Å dra fra Spania med min far uten at noen plager oss.
Jeg vil ha dokumenter og et helikopter i El Valle.
-Et stort et. -Jeg kan ikke gjøre det.
Du kan og vil. Du styrer tross alt landet nå.
-Slipp meg! -Ikke skad henne.
-Det er ikke opp til meg lenger. -Winters.
-Señor Jaime! Her! -Ja... Kommer.
-Benito. -Hva har skjedd?
-Få meg vekk herfra. -Med en gang.
-Går det bra? -Ja. Få meg vekk herfra.
Vann. Vann!
Her.
Skal du si hva som har skjedd?
Ring Cuatro Vientos og skaff et helikopter.
Et Eco Charlie med nok drivstoff til en lang flytur.
-Hvor skal vi? -Det er til Winters.
Han har Antonia. Han tok henne etter drapet på García og Manolo.
-Gir vi ham ikke det han vil ha... -Hva mer vil han?
Vi fyller helikopteret med menn. Hva tror du?
-Winters blir drept. -Etter at han har drept datteren min.
Vi sørger for at han slipper henne fri før.
Winters ble født for dette. Han ble skapt for dette.
Han har gjort det i 60 år og lever. Hvis vi prøver å lure ham-
-eller noe ikke går som han vil, dreper han henne.
Jeg har ødelagt alt, Benito. Alt!
Rolig, sir. Ikke vær redd.
Går det bra? Bli her.
Ikke tenk på det engang. Be Jaime komme ut.
Señor Jaime, de vil snakke med deg.
Barea. Chencho.
-God kveld, señor Ortiz. -Du har tid til å hilse senere.
García er død.
Tyskeren gjorde en god jobb.
Men du kan redde ham.
-Men du sa at han er død. -Jeg vet hva jeg sa.
Det gjør han også.
Du kan redde ham, og det skal du gjøre.
For du vet han er den eneste som kan gi deg datteren din tilbake.
Sjef! Innretningen.
Om folkene der inne er som deg...
-...bør du revurdere. -Kjeften.
Jeg tror ikke verden trenger så mange morderiske jævler.
-Hold kjeft! -Rolig.
Synes du virkelig at faren min er verre enn din?
Du er her fordi faren din-
-brukte, løy for og forrådte alle han kjenner.
Det inkluderer faren min, García, meg...og deg.
Faren min løy for å beskytte meg.
Din? Din forlot deg.
Alt er klart, señor.
Hjerte- og hjerneaktivitet er stabil.
-Hva skjer? -Vet ikke. Pulsen økte plutselig.
-Luft! -Rolig. Rolig.
Luft. Jeg trenger luft.
Vi må få ham ut herfra! Fort!
-Hvor lenge har han vært sånn? -Nesten en time.
-Er det for sent? -Jeg vet ikke.
Fort! Fort!
Slipp meg! Slipp meg!
-Det fungerer ikke. -Hva er galt?
-Benito. -Señor.
-Sjekk strømforsyningen. -Alt ser ut til å være på rett sted.
Igjen! Faen!
Våkne. Vær så snill å våkne.
Hvilket år er det?
Tre, to, én...
-Ingenting. -Faen!
-Hva? -Anlegget reagerer ikke.
Det er ikke vedlikeholdt.
-Hva kan vi gjøre? -Ingenting! Vi kan ikke gjøre noe.
Uten strøm får ikke kapselen IV-væsken til å sirkulere i blodet.
Det er ubrukelig skrot!
-Jeg kan ta en titt. -Nei, vi har ikke tid.
Vi har ikke tid.
-Hvor er helikopteret? -Jeg vil snakke med datteren min.
Vær så snill, Winters.
-Antonia. Går det bra, kjære? -Ja.
-Har noen av de jævlene skadet deg? -Det går bra.
Ikke bekymre deg for noe. Jeg ordner dette. Jeg lover.
-Antonia... -Nok. Helikopteret.
Det ankommer om 45 minutter.
Det er nøyaktig så lang tid vi bruker på å komme oss dit.
Du er en mann av ditt ord, om du presses.
La henne gå, da.
Eller jeg kan tenke som deg.
Winters, vær så snill.
Du kan ha fylt helikopteret med politi eller skyte oss med et missil.
-Mange muligheter. -Jeg gjorde som du ville.
Fortsett med det så lenge jeg har henne.
Så jeg beholder henne litt lenger. Eller til du dør. Vi får se.
Det blir ikke lenge.
Se etter en sprøyte.
Hva?
En sprøyte! Dette er et medisinsk anlegg!
Det 21. århundret...
Du må fortsatt venne deg til...
Ikke behandle meg som en idiot.
Jeg designet de kapslene.
Og de har fungert i 60 år.
Utrolig.
-Vi drar. -Hvor?
Først av alt å få forlate Spania. Så får vi se.
Europa vil ta imot far med åpne armer, jente.
Hvor tror du at du skal?
-Jeg er ikke ei lita jente. -Du er ei lita jente.
-Ei veldig dum ei. -Señor.
Det er nok sløsing med tiden. Få henne inn i bilen.
Nei! Nei! Slipp meg!
-Jeg har funnet en. -Ja.
-Hva er det? -IV-væske.
Det holdt Garcia i live.
Når kapselen fungerer, er det det som gir Garcías kropp næring.
-Og når det ikke fungerer? -Da improviserer vi.
-Hva skal du gjøre? -Hardt. I brystet.
-Er du sikker? -Nei.
Kom igjen! Faen, kom igjen!
Han er en veldig sterk mann. Den sterkeste mannen som har levd.
Han må klare det.
Våkne, gamle venn. Jeg trenger deg.
Ja!
Slipp ham!
-Vær så snill! -Slipp ham! Slipp ham!
-Ro deg ned. -Din jævel.
-Winters har Antonia. -Er det sant?
Ja. Han tok henne etter å ha prøvd å drepe deg.
Han lurte meg. Avtalen var å levere Neffenberg.
Er Neffenberg i live?
Og de vil flykte med henne om vi ikke stopper dem.
Jeg skal betale for alt jeg har gjort, men nå må du hjelpe Antonia.
Tiden går fra oss. Vær så snill!
-Vær så snill! -Hvor?
I El Valle.
Han kan ikke møte ham sånn.
Vi vet ikke om IV-væsken virket.
Winters kan drepe ham for godt.
Jeg er nesten 100 år gammel. Jeg har levd lenge nok.
Hvis du ikke stopper bilen, hopper jeg...
-Hold kjeft! -Nei!
-Hør...? -Hold kjeft, ellers gjør jeg det.
Hold kjeft nå!
Faen. Fortere!
Faen!
-García! -Spreng ham.
Ja! Du er død, drittsekk. Du er faen meg død!
-Hold kjeft! -Nei!
-Gass på! -Kast henne ut.
Slipp meg.
Nei!
Antonia!
Få dette av meg.
-Går det bra? -Ja.
García! Du lever. Du lever.
-Her. Ta denne. Kom igjen, fort. -Jeg trodde du var død.
-García. -Antonia har det bra.
-Hvor er datteren min? -Med meg.
Takk. Får jeg snakke med henne?
-Hun skal dit nå. -Var det faren min?
Han venter på deg ved inngangen. Det er litt over en kilometer.
-Og hva skal du gjøre? -Stoppe Winters og Neffenberg.
Jeg vet hva du skal si, og nei.
Det er det eneste faren din og jeg er enige om.
Gå.
Alt er klart, señor.
Jeg tar kontakt når vi er i Frankrike.
-Kom igjen. -Ja, señor.
Hva er planen?
Jeg har kontakter. Vi kan bo der en stund.
Jeg bygger et laboratorium, så du kan fortsette med eksperimentene.
Faen! Se!
Nei, der! Der! Der oppe! Der oppe! Drep ham!
Vent! Stopp! Stopp! Stopp! Stopp!
Han er der!
Faen. Lad om! Ammunisjon!
-Vi drar. -Han er perfekt.
Til helvete med alt!
Virkelig? Skal du la ham leve?
Skal du ikke kjempe mot ham?
Vi må dra, ellers...
Er du så redd for ham?
Vekket du meg fra en 60 år lang søvn-
-for å se deg feile igjen?
Hvor mange ganger må jeg drepe deg?
-Kjære... -Ikke vent på meg. Jeg kommer ikke.
-Dra hjem. -Hva mener du?
-Ha det. -Antonia!
For ei jente.
Ikke et pent syn, hva?
Slapp av.
Far prøvde å forbedre den han testet på deg.
Forbedre formelen.
Han prøvde å gjøre meg udødelig.
Meg. Ikke deg.
Og det fungerte. Det fungerte en stund.
Cellefornyelsen fungerte, men så...skjedde dette.
Jeg har lett etter en motgift, en kur, i årevis.
Jeg er ikke faren min.
Det eneste jeg har, er et stoff som reduserer smerten.
Jeg råtner...
La oss dra. Du ser oss aldri igjen.
Far vil kunne jobbe og prøve å finne en kur mot forbannelsen.
Din far er mannen som har stjålet våre liv. Ditt og mitt.
Du vet jeg ikke kan tillate det.
Jeg forstår.
Antonia... Antonia, stikk.
-Men, García... -Nå!
Nei!
García!
Far...
García...
García, våkne. García, vær så snill...
Du lovte.
Antonia, kom hit.
Hva lovte du?
-Antonia... -Hva?
At jeg skulle overgi meg.
Men kanskje det finnes en annen løsning.
Alt jeg har gjort, gjorde jeg for Spania. Jeg kan fikse det.
Jeg kan skaffe deg et nytt liv.
Jeg sverger. Jeg sverger på min datters liv.
Ingen flere oppdrag, ikke noe mer Seksjon ni.
Det var det du ville, ikke sant? Å få en slutt på alt.
Rømme fra alt.
Bare feiginger rømmer.
Antonia, kom deg unna.
-Du må drepe meg først. -Ikke tull.
Far, det holder. Det er over.
Forstår du ikke? Det er over.
Jeg har ikke mange år igjen sammen med deg.
Jeg vil ikke i fengsel.
Jeg vil se deg gifte deg og møte barnebarna mine.
Nei.
Det er over. Det er over, García.
God ettermiddag.
Denne samtalen blir tatt opp av sikkerhetsgrunner.
Gutiérrez og Garrido her.
Oppgi navn og stilling.
Det går fortere hvis du hjelper oss.
Jaime Ortiz Expósito. Direktør for Seksjon ni.
Veldig bra, Jaime.
Denne samtalen finner sted frivillig for begge parter-
-helt uten tvang. Du informeres herved om din nye situasjon-
-etter hendelsene den siste uken.
Vi har all informasjonen din avdeling har samlet opp gjennom årene.
I bytte mot immunitet har Benito Álvarez-
-tilbudt seg å ta seg av nedgraderingen av filene dine.
Seksjon ni er permanent stengt, og du er løst fra dine plikter.
Takk. Jeg tror vi vil få en valgprosess-
-som vil få historisk verdi for Spania.
Tusenvis av spanjoler vil stemme med håp og uten frykt for...
Det er hele historien. Sannheten, ikke det andre rapporterer.
Hva er galt?
Sannheten, sier du? Det er vanskelig å bevise.
Det bestrider departementet.
Og Roderos forklaring, som støttet departementet.
Rodero vet ikke hva som skjedde.
Og å avsløre dette, ville være politisk selvmord.
Men om vi... Eller om avisen...
Jeg kan ikke tro det. Dere vil ikke publisere.
Vi kan ikke. Har du sett hva som skjer?
Opptøyer i gatene. Folk har ikke vært så forskrekket på 20 år.
Den offisielle uttalelsen roet ting, men...
-Det er løgn. -Bli voksen, Antonia, alle lyver.
-Antonia, du vil se... -Vent.
Ok. Jeg skjønner. Krystallklart.
Tusen takk.
-Verdú! -Antonia, vent.
-Det er kontrakten din. -En permanent sådan.
Velkommen til staben vår.
Hva skjedde?
-De publiserer ingenting. -Virkelig?
Men de tilbød meg jobb. Skribent. På heltid.
Ser man det. Nei?
-Takket du nei? -Jeg sa faktisk ingenting.
For jeg vet ikke om jeg vil jobbe i denne bransjen.
Det suger om du slutter, for den artikkelen er glimrende.
Mener du virkelig det?
Det er noe av det beste jeg har lest, og vi har hatt noen bra folk.
Takk.
Vel, det er noe jeg vil påpeke. Det er noe som ikke stemmer.
Det var to frosne kropper i krypten.
-García og Nuffenberg. -Neffenberg.
Men så sier du at det var tre kapsler.
Ja.
Se på ham, later som ingenting skjedde.
I sin uttalelse husket Rodero øyeblikket han ble løslatt.
Han ville takke...
Han bryr seg ikke om kidnappingen eller noe.
-Det viktige er meningsmålingene. -Alle politikere er like.
Den eneste anstendige mannen jeg kjenner, er fascist.
Unnskyld meg.
Jeg må gå. García har våknet.
Antonia.
Du er veldig pen.
Fin ungkarskåk. Du må fortelle hvor du fikk pengene.
Alle agenter hadde en pensjonsplan.
Min kom 60 år for sent.
Har du stemt?
Jeg er ikke på valglisten.
Hva skal du gjøre nå?
-Dette hadde vært fint. -Hva da?
Dette. Et liv. Et fredelig et. Men det blir ikke så lett.
Neffenberg.
Det går ikke når jeg vet at han er fri.
Ikke for noen andre heller.
-Men drar du nå? -Toget mitt går om to timer.
Kan jeg følge deg til stasjonen?
Vi kan møtes der, om du vil.
Men det er noe jeg må gjøre først.
Takk.
Pablo, la oss gå.
Jeg er lei for det.
Pablo, gå bort dit og lek, ok?
Hei.
-Hvis det er noe du trenger... -Vær så snill, ikke si noe.
Jeg holder deg ikke ansvarlig. Vi lar det ligge.
Jeg kan ikke tro at du er... den du er.
Alt jeg sa, er sant.
Så hvorfor kom du hit? Hva vil du nå?
Bare én ting.
Om jeg får lov.
Pablo, nå går vi.
Pablo! Pablo?
Pablo og du...hvor bor dere nå?
Foreløpig hos kusina mi og mannen hennes.
Vi har mye å ordne. Forsikringen, testamentet...
De vil gi oss kompensasjon som ofre for terrorisme.
-Hvorfor ser du sånn på meg? -Som hva da?
Minner jeg deg om moren min?
Veldig.
La meg spare deg ydmykelsen: Jeg dater ikke en fascist.
Hva betyr fascist?
Det er ikke... Pablo, ikke! Ikke løp!
Neste tog til Valencia plattform tre.
García.
Jeg må få meg en sånn koffert med hjul.
Som om du trengte det. Har du billetten din?
På min trådløse telefon. Kjøpt på nettet.
-Se på deg! Så moderne! -Det tok meg tre forsøk.
Jeg har visst kjøpt to seter for krøplinger.
Vi sier "folk med nedsatt funksjonsevne", men jeg lar det gå.
-Det er toget mitt. -Paris? Hvorfor Paris?
Neffenberg skulle til Frankrike for 60 år siden.
Det virker som et bra sted å begynne å lete.
Hva skal du gjøre?
Jeg bor for tiden hos Riki.
Men bare til jeg finner ut hva jeg vil gjøre.
Gratulerer. På min tid ville du vært gift og hatt tre barn, men...
Det er en begynnelse.
Jeg har ikke sett faren min.
Jeg kan bare ikke.
-Unnskyld. -Ikke si unnskyld.
Du er ei fantastisk jente. Du er verdt mye.
Du klarer det, skal du se.
Si at vi treffes igjen. Når du tar ham.
-For det vil du vel gjøre? -Helt klart.
García er alltid på vakt.
Kom hit.
Ha en fin reise.
Takk.
Hei! Du sier fra når du tar ham, ikke sant?
Señora, la meg hjelpe deg.
-Tusen takk. -Det trengs ikke.
Jeg vet vi tok farvel, men jeg har tenkt, og du kan ikke-
-be meg kalle deg García etter alt vi har vært gjennom.
Vi ble nesten drept.
Jeg vil vite hva fødenavnet ditt er.
Navnet...mitt...er...
KIEV I UKRAINA
Jævla merr!
Reis deg, din homse!
Har du et øyeblikk?
Han var heldig som slapp unna helskinnet.
Til sjuende og sist lever alle av å spille offeret.
Regjeringen måtte redde ham, eller la det virke som om de reddet ham.
Hernando var blodtørstig, andre også.
Øye for øye. Kapteinen for liberaleren.
Det er ikke like lett som før.
Det virker som om ting forandres i Spania-
-men egentlig forandres ingenting.
Noen ting gjør det.
Pilar, gi meg litt mørk rom.
Jeg må tilbake til radioen om fem minutter.
-Jeg har tid. -Pilar, skru av den dritten.
Tekst: Kay Morten Magelie Iyuno