Nem megyünk be?
A Völgynek sok bejárata van.
Barea! Idenézz!
Uram!
Az erőmű termelte energiával
gyakorlatilag örökké működhetnek.
Ez egy kapcsoló.
A rendszer aktív marad, de nem módosítható.
Minden változtatáshoz szükség van a kapcsolóra meg egy kódra,
anélkül nem módosítható semmi.
Az intravénás folyadék, az energiaellátás...
Vagy a kabin ajtaja.
Ez olyan, mint egy kulcs.
Amit lehetetlen lemásolni.
Őt is?
De uram!
Azt mondta, bevisszük.
Azt mondtam, a 9. szakasznak dolgozom, és ez igaz is.
De mostantól én irányítok.
Neffenberg csak egy aduász.
- Van valami gond? - Nincs, uram.
Akkor jó. Készen vagyunk. Pakolás, majd indulás!
García és Ortiz, mindig résen.
Gyerünk!
Erre! Gyerünk!
Ellenőrizzék a rendszert!
Uram!
Apám!
GARCÍA! 1. ÉVAD 6. RÉSZ
Señor García!
Meghalt?
- Az istenit! Te meg mit csinálsz? - Hívom a rendőrséget.
- Azt már nem! - Elrabolták Antoniát!
Silvia! Vigye be a kórházba!
Pillanat! Señor Manolóval mi legyen?
Szépen itt hagyjuk.
Bármit talált is ki don Jaime, már előkészítette.
Várj! És señor Garcíával mit csináljunk?
Segíts! Vigyük be!
Állj! Itt kell lennie.
Mire vársz? Segíts már!
Chencho!
- Ez az? - Ez az.
Ez a gép megmentheti az életét.
Hatvan éve is egy ilyen mentette meg.
- Tudod, hogy működik? - Nem.
De van, aki tudja.
Nehéz időket élünk. Spanyolország sosem látott válsággal néz szembe.
Ezért úgy döntöttem, később vonulok vissza,
és ismét a párt elnökjelöltjeként indulok a választásokon.
Mikor döntött így, señor Seijas?
- Igen... - Püspök úr!
Hogy merészeltél eljönni?
Észrevetted, mekkora port kavartál?
Nem, nem. Ne igyunk előre a medve bőrére!
A medvét már lelőtték, és a bőre az irodámban lóg a falon.
Jaime, ez nem a megfelelő hely.
Miért, te tudsz jobbat?
Szervezkednem kell. Össze kell hívnom egy gyűlést a csapatommal.
Nem.
Csak kezet kell ráznod az emberekkel, és szomorúnak tűnnöd a sajtó előtt.
A többit én elintézem. Innen én irányítok.
Holnap reggelre időpontom van az onkológushoz.
Nehogy lekésd!
Mint mondtam, hat hónap múlva már ott fordulsz fel, ahol akarsz.
Találkozunk holnap a székhelyen!
Benito! A kongresszus előtt várlak.
Gyere utánam!
Igen?
Elvégeztem a feladatot. Most már meghódíthatod a világot.
Bizonyítékot is kérnék, nem bízom a szavadban.
Nézd meg a telefonodat!
- Megkaptam. - Most kérem a kódot.
Honnan tudhatom, hogy nem fog felrobbanni ez a roncs?
Ugyan, Winters!
Ha nekem eszembe jutott, akkor neked is.
Ezért elhoztam valakit, akinek biztos nem akarod, hogy baja essen.
Engedjetek el!
- Apa! - Antonia!
Ne aggódj, jól viselkedik.
De miért?
Azt hitted, megbízom valakiben, aki megöleti velem a legjobb barátját?
Helyes a kód, esküszöm!
- Hiszek neked, de kérek még valamit. - Mit?
Elhagyom az országot apámmal, ne állítson meg senki!
Papírokat akarok mindkettőnknek és egy helikoptert a Völgyhöz!
- Egy nagyot! - Ezt nem tudom elintézni.
El tudod, és el is fogod. Már te irányítod az országot.
- Engedjetek el! - Ne bántsátok, kérlek!
- Az már nem tőlem függ. - Winters!
Don Jaime!
- Itt vagyok. - Jövök.
- Benito! - Mi történt?
- Vigyél innen! - Azonnal.
Vigyél innen! Úristen!
- Jól van? - Igen. Csak menjünk!
Vizet! Vizet!
Tessék!
Elmondaná, mi történt?
Telefonálj be Quatro Vientosba egy helikopterért!
Egy Eco Charlie-ért hosszú útra elegendő üzemanyaggal!
- Miért, hová megyünk? - Nem nekünk lesz, hanem Wintersnek.
Elvitte Antoniát. Elrabolta, miután megölte Garcíát és Manolót.
- Ha nem kapja meg, amit akar... - Mit akar még?
Töltsük meg emberekkel a helikoptert! Mit gondol?
- Megöljük Winterst, mielőtt beszáll. - Előtte megölné a lányomat.
Elintézzük, hogy előtte elengedje.
Winters erre született. Erre hozták létre.
Hatvan éve csinálja, és még él.
- Nyugodjon meg! - Ha át akarjuk verni,
vagy ha valami félresikerül, megöli!
Mindent tönkretettem, Benito. Mindent!
Nyugodjon meg, uram! Ne aggódjon!
Jól van?
Maradjon itt!
Eszedbe ne jusson! Szólj Jaiménak, hogy szálljon ki!
Don Jaime! Beszélni akarnak önnel.
Barea!
Chencho!
- Jó estét, señor Ortiz! - Majd később köszöntök.
García meghalt.
A német jól elvégezte a munkát.
De még megmentheted.
- Azt mondtad, meghalt. - Jól tudom, hogy mit mondtam!
És ő is tudja.
Még megmentheted. És meg is fogod.
Mert ő az egyetlen, aki megmentheti a lányodat.
Uram! A gépezet!
Ha ott is ilyenek vannak, mint ti, én átgondolnám.
Hallgass!
Nem kell a világra több ilyen gyilkos szemétláda.
- Azt mondtam, hallgass! - Nyugalom!
Azt hiszed, az én apám rosszabb a tiednél?
Figyelj! Azért vagy itt, mert az apád
kihasznált, átvert és elárult mindenkit, akit valaha ismert.
Többek között apámat, Garcíát, engem...
és téged.
Apám azért hazudott nekem, hogy megvédjen.
A tied viszont cserben hagyott.
Minden kész, uram.
A szív és a tüdő működése stabil.
- Mi történt? - Nem tudom. Megnőtt a pulzusa.
Levegőt!
Nyugodjon meg! Semmi baj!
Levegőt!
Nem kapok levegőt!
Vigyük ki innen, azonnal!
- Mióta van ilyen állapotban? - Majdnem egy órája.
- Már túl késő? - Nem tudom.
Gyorsan!
Engedjetek el!
- Nem működik. - Mi a baj?
- Benito! - Uram!
Ellenőrizd az érintkezést és az áramot!
Úgy látom, minden rendben, uram.
Megint! Az istenit!
Ébredj fel, kérlek! A fenébe!
Milyen évet írunk?
Három, kettő, egy...
- Semmi, don Jaime! - Az istenit!
- Mi az? - Nem működik a gép.
Évtizedek óta nem javították.
- Mit csináljunk? - Semmit! Nincs mit tennünk.
Áram nélkül a kabin nem tudja áramoltatni a folyadékot.
Csak egy haszontalan roncs.
Nem tudom, hogy működik, de talán megjavíthatom.
Nem, arra nincs időnk.
Nekem nincs időm.
- Hol a helikopterem? - Beszélni akarok a lányommal.
Kérlek, Winters!
Antonia! Jól vagy, drágám?
Igen.
Nem bántottak azok a szemetek?
- Jól vagyok. - Ne aggódj!
Megoldom, ígérem.
- Antonia! - Elég. A helikoptert.
Elintéztem, 45 perc múlva ott lesz.
Rendben. Nekünk is épp annyi idő odaérni.
Tudod te tartani a szavadat, ha eléggé megszorongatnak.
Akkor engedd el!
Vagy gondolkodhatnék úgy, mint te.
Kérlek, Winters!
Nem. Megtölthetted rendőrökkel a helikoptert,
nyomkövetőt szerelhettél rá, vagy lelövethetsz.
- Sok lehetőséged van. - Megtettem, amire kértél!
És továbbra is meg fogod tenni, amíg velem van. Úgyhogy itt marad.
Talán amíg meg nem halsz. Meglátjuk.
Addig már úgysincs sok.
Keressetek egy fecskendőt!
Mit?
Egy fecskendőt! Ez egy orvosi létesítmény, biztos van!
A 21. században...
Még meg kell szoknia az új kort...
Ne nézz ostobának!
Én fejlesztettem ki ezeket a kabinokat.
És 60 évig működtek.
Lenyűgöző!
- Indulás! - Hová megyünk?
Először el az országból, aztán meglátjuk.
Európa tárt karokkal várja majd az apámat, kislány.
Mit gondolsz, hová mész?
- Nem vagyok kislány. - De, kislány vagy.
- És nagyon buta. - Uram!
Elég az időhúzásból! Tegyétek be az autóba!
Ne! Ne!
Engedjetek!
Találtam egyet.
Jó.
- Az meg mi? - Infúzió.
Ez tartotta életben ilyen hosszú ideig.
Amikor a kabin működik, ezzel táplálja a szervezetét.
- És ha nem működik? - Rögtönzünk.
- Mit akarsz tenni? - Erősen, a mellkasába!
- Jó. - Uram!
- Biztos benne? - Nem.
Gyere már, az istenit!
Ez nem lehet! Nagyon erős!
Ő a világ legerősebb embere!
Túl kell élnie!
Ébredj, régi barátom! Szükségem van rád!
Igen!
Engedd el!
- Kérlek! - Engedd már el!
- Nyugalom! - Te szemétláda!
Winters elrabolta Antoniát!
- Igaz ez? - Igen.
Elrabolta, miután megpróbált megölni.
Átvert! Megegyeztünk, hogy átadom neki Neffenberget.
Neffenberg még él?
Megszöknek, ha nem állítjuk meg őket!
Majd megfizetek mindenért, de most segíts Antoniának!
Kifutunk az időből! Kérlek!
- Kérlek! - Hol van?
A Völgyben.
Így nem küzdhetsz meg vele!
Nem tudjuk, működött-e az infúzió!
Winters végleg megölhet!
Majdnem százéves vagyok. Már eleget éltem.
Ha nem állunk meg, kiugrom!
- Befognád a szádat? - Nem.
- Nem hallod? - Elhallgatsz, vagy elhallgattatlak!
Megértetted?
A francba! Gyorsabban!
Basszus!
- García! - Robbantsd fel!
Ez az! Véged van, te barom! Véged van!
- Átkozott kölyök! - Ne!
Gyorsabban!
Dobd ki!
Engedj el! Azonnal!
Ne!
Antonia!
Szabadíts ki!
- Jól vagy? - Igen.
García!
Te élsz! Még élsz!
Tessék! Vedd fel!
- Gyorsan! - Azt hittem, meghaltál.
Mi az?
- García! - Antonia jól van.
- Hol a lányom, García? - Velem van.
Köszönöm! Beszélhetek vele?
Indul feléd.
Az apám volt az?
A Völgynél vár.
- Arra van, alig egy kilométerre. - És te mire készülsz?
Megállítom Winterst... és Neffenberget.
Tudom, mit akarsz mondani, és a válaszom: nem.
Ez az egyetlen, amiben apáddal egyetértünk.
Menj csak!
Minden kész, uram.
Majd jelzek, ha megérkeztünk Franciaországba.
- Menjünk! - Igen, uram!
Mi a terv?
Vannak kapcsolataim, ott maradhatunk egy ideig.
Építek egy labort, hogy folytathassa a kísérleteit.
A francba! Figyelem!
Oda fel!
Ott van fent! Öljétek meg!
Ott van!
Elég! Állj! Tüzet szüntess!
Ott van!
Basszus! Újratöltök! Lőszert!
Újratöltök!
- Indulunk. - Tökéletes katona.
A fenébe is!
Komolyan? Életben akarod hagyni?
Nem akarsz szembeszállni vele?
Apám, kérem! Mennünk kell!
Ennyire félsz tőle?
Azért ébresztettél fel 60 év után,
hogy még egyszer végignézzem, ahogy elbuksz?
Hányszor öljelek még meg?
Drágám!
Apa, ne várj meg! Nem jövök.
- Menj haza! - Ezt hogy érted? De...
- Szia! - Antonia! Antonia!
Pokoli egy kölyök.
Nem szép látvány, ugye?
Nyugalom!
Apám tovább akarta fejleszteni, amivel rajtad kísérletezett.
Tökéletesíteni akarta a szert.
Halhatatlanná akart tenni engem.
Engem.
És nem téged.
És bevált. Egy darabig működött,
jól regenerálódtak a sejtjeim, de aztán...
ez történt.
Évek óta keresem az ellenszert, a gyógymódot...
De én nem az apám vagyok.
Csak egyetlen gyógyszert találtam, ami alig enyhíti a fájdalmat.
Élve elrothadok.
Engedj elmenni, és eltűnünk a szemed elől.
Apám tovább dolgozhat, hogy megtalálja az ellenszert.
Apád elrabolta mindkettőnk életét.
A tiedet és az enyémet is.
Tudod, hogy ezt nem hagyhatom.
Megértem.
Antonia! Fuss!
- Nem! Nem hagyhatlak itt! - Azonnal!
Ne!
García!
Apám!
García!
Itt vagyok.
Ébredj fel! García, kérlek!
Megesküdtél!
Gyere ide, Antonia!
Megesküdtél? Mire?
- Antonia! - Mire?
Hogy feladom magam, ha megment téged.
De talán van más megoldás.
Mindent Spanyolországért tettem.
Még helyrehozhatom.
Elintézhetem, hogy új életet kezdj.
Esküszöm.
A lányom életére esküszöm.
Nincs több bevetés, nincs több 9. szakasz.
Ezt akartad, nem? Hogy vége legyen.
El akartál menekülni.
Csak a gyávák menekülnek el.
Antonia, állj félre!
- Előbb engem kell megölnöd, apa! - Ne beszélj butaságokat, Antonia!
Apa, ennyi volt.
Vége van.
Nem érted?
Vége van.
Drágám, már nincs sok időm hátra, hogy veled legyek.
Nem akarok börtönbe menni.
Ott akarok lenni az esküvődön, látni akarom az unokáimat.
Nem.
Vége van. Vége van, García.
Jó napot kívánok!
A beszélgetésről biztonsági okokból felvétel készül.
Gutiérrez és Garrido ügynökök vagyunk.
Adja meg rögzítésre a nevét és beosztását!
Gyorsabban végzünk, ha együttműködik.
Jaime Ortiz Expósito, a 9. szakasz igazgatója.
Rendben, don Jaime.
A beszélgetésben a felek önként vesznek részt,
kényszerítés nem történt.
A spanyol belügyminisztérium döntött a beosztásáról
a múlt heti események fényében.
Minden információt megkaptunk,
amit a szakaszuk az évek során összegyűjtött.
A kegyelemért cserébe señor Benito Álvarez felajánlotta,
hogy irányítja az aktáik közzétételét.
A 9. szakaszt végleg feloszlatták,
és önt felmentették a szolgálat alól.
Mindenkinek köszönöm!
Véleményem szerint ez a választás történelmi jelentőséggel bír majd.
Több millió spanyol szavaz majd reményteli szívvel
és félelem nélkül...
Ez az egész történet.
A teljes igazság, szemben azzal, amit mások mondanak.
Mi az?
Szóval az igazság. Azt nehéz lenne bizonyítani.
Ellentmond a minisztérium állításának.
És Roderónak, aki szintén őket igazolja.
Mert Rodero nem tudja, mi történt valójában!
Ha beismerné, hogy igaz, amit mondok, politikai öngyilkosság lenne.
De ha mi az újságban...
Ezt nem hiszem el! Nem akarjátok közölni!
Nem tudjuk. Az nem ugyanaz.
Nem láttad, mi történik?
Zavargások vannak! Húsz éve nem volt ekkora a pánik!
A hivatalos közlemény után lecsillapodtak a kedélyek.
- De a közlemény hazugság! - Nőj fel, Antonia! Mindenki hazudik.
- Tudod, Antonia... - Várj!
Jól van.
Megértettem.
Köszönöm szépen!
- Verdú! - Várj, Antonia!
- Ez a szerződésed. - Határozatlan időre.
Üdv a csapatunkban!
Mi a baj?
- Semmit sem akarnak leközölni. - Komolyan?
De munkát ajánlottak. Újságíróként, teljes munkaidőben.
Hát ez nem semmi! Ugye?
Visszautasítottad?
- Visszautasítottad? - Nem.
Nem mondtam semmit, mert...
Nem tudom, ezt akarom-e csinálni.
Az rohadt szar lenne, ha felmondanál, hallod?
Mert az a cikk zseniális.
Tényleg?
Évek óta nem olvastam ilyen jót az újságunkban,
pedig voltak nagyon jó újságíróink.
Köszi!
De azért valamire felhívnám a figyelmed.
Valami nem stimmel.
Azt mondtad, a kriptában két lefagyasztott arc volt:
- García és Nuffenberg. - Neffenberg.
De aztán azt írtad, három kabin volt ott.
Igen.
Odanézz! Mintha mi sem történt volna.
A közleményében Rodero visszaemlékszik a megmentésére.
Emellett köszönetet mondott...
Semmi sem érdekli! Sem az elrablása, sem más.
Csak az, hogy jobb lett a felmérésekben.
Minden politikus egyforma.
Egyszerűen nem hiszem el,
hogy az egyetlen rendes ember, akit ismerek, egy rohadt fasiszta.
Bocsi!
Mennem kell, srácok. García magához tért.
Antonia!
Nagyon szép vagy.
Azta! Micsoda legénylakás!
Honnan volt ennyi pénzed?
Minden ügynöknek járt nyugdíj.
Az enyém 60 évvel később érkezett meg.
Szóval szavaztál?
Nem szerepelek a névjegyzékben.
Most mi a terved?
- Ez jó lenne. - Mi?
Ez. Egy nyugodt élet.
De nem ilyen egyszerű.
Neffenberg.
Nem élhetek nyugodtan, amíg szabadon kószál.
Sem én, sem más.
- Már most menned kell? - Két óra múlva indul a vonatom.
Legalább elkísérhetlek a pályaudvarra?
Ott találkozhatunk, ha szeretnéd.
De előtte el kell intéznem valamit.
FELICIDAD MARTÍNEZ NIETO NYUGODJ BÉKÉBEN!
Köszönöm!
Pablo, menjünk!
Nagyon sajnálom.
Pablo! Menj odébb játszani!
Szia!
Ha szükséged van valamire... - Ne mondj semmit!
Nem téged hibáztatlak, legyen elég ennyi!
Még mindig nem hiszem el, hogy te...
az vagy, aki.
Az igazat mondtam.
Miért jöttél ide? Mit akarsz?
Egyelőre csak egyvalamit.
Ha megengeded.
Pablo, megyünk!
Pablo! Pablo!
Most hol lesztek Pablóval?
Egyelőre az unokatestvéreméknél.
Még sok elintéznivalónk van.
A biztosítás, a végrendelet...
Kártérítést kapunk, mert terrorcselekmény történt.
- Miért nézel így rám? - Hogy?
Anyukámra emlékeztetlek, ugye?
Nagyon.
Megkíméllek a kellemetlenségtől. Nem járok nackókkal.
Mi az a nackó?
Na jó, igazából... Pablo! Ne rohangálj!
Pablo, ne rohangálj!
Pablo!
Személyvonat indul Alicantéba a 2. vágányról.
García!
Vennem kell egy kerekes bőröndöt.
Ja, mert akkora szükséged van rá. Van jegyed?
A telefonomon van. Az interneten vettem.
Micsoda modern férfi!
Három próbálkozásból sikerült.
Először vettem két, bénáknak való jegyet.
Mi csökkentett mozgásképességűnek mondjuk, de mindegy.
Személyvonat indul Párizsba...
Ez az én vonatom.
Párizsba? De miért?
Neffenberg 60 éve Franciaországba indult.
Szerintem ott kezdem el a keresését.
És veled mi lesz?
Egyelőre Rikinél lakom.
Csak ideiglenesen, amíg kitalálom, mi legyen.
Az én időmben már házasok lennétek, három gyerekkel, de...
ez is egy kezdet.
Nem voltam apámnál.
Nem bírtam elmenni.
- Sajnálom. - Nincs mit sajnálnod.
Csodálatos lány vagy, és nagyon nagy kincs.
Megoldod, meglásd!
Mondd, hogy még találkozunk! Amikor elkaptad.
- Mert biztos elkapod, ugye? - Biztos.
García, mindig résen!
Gyere ide!
Jó utat!
Köszönöm!
Jó napot!
Jó utat!
Hallod? Majd szólsz, ha elkaptad, ugye?
Hadd segítsek, asszonyom!
- Köszönöm szépen, uram! - Igazán nincs mit.
Tudom, hogy csak most búcsúztunk el, de elgondolkodtam,
és nem szólíthatlak Garcíának azok után, amiken keresztülmentünk!
Majdnem megölt Winters és Neffenberg...
Nagyon szeretném tudni, mi az igazi neved. Mit gondolsz?
A nevem...
JEREVÁN, ÖRMÉNYORSZÁG
Hülye ringyó!
Állj fel, te állat!
Elrabolhatnék esetleg egy percet az idejéből, kisasszony?
Szerencséje volt, hogy élve megúszta.
A végén mindenki az áldozatszerepből nyerészkedik.
A kormánynak meg kellett mentenie, vagy legalább így akarták feltüntetni.
Hernando vérszomjas volt, ahogy a többiek közül is néhányan.
Szemet szemért, fogat fogért.
A Kapitányt a vörösért.
Ez már nem olyan egyszerű, mint régen.
Spanyolországban a dolgok látszólag változnak, de valójában...
semmi sem változik.
Néhány dolog azért igen.
Pilar! Tölts egy kis barna rumot!
Öt perc múlva a rádióban kell lennem.
- Ne aggódj! Még van idő. - Pilar! Kapcsold már ki azt a szart!
Magyar szöveg: Szász Barna Iyuno-SDI Group