NET IR JŪS GALIT GYVENTI MĖNULYJE! „BRAITSAIDO BŪSTAI MĖNULYJE“
Jūsų šviesesnis rytojus prasideda ne tada, kai išlipat mėnulyje,
jis prasideda, kai atvykstate į mūsų moderniąją „Braitsaiderio“ raketą.
Į kosminį laivą, nugabensiantį jus į „Braitsaido būstus mėnulyje“.
Trys dienos išskirtinėje „Braitsaiderio“ raketoje
reiškia tris dienas prabangos, pramogų ir gardžiausio maisto.
Marlena, kas vakarienei?
Puikus naminis maistas kosmose.
O Šana pavertė savo vietą
prabangia dviviete miegama zona,
kad pailsėtų.
O gal tam, kad pažiūrėtų kelias „Kosmoso šerifo“ serijas
per ypatingąją „Braitsaido“ mėnulio televiziją.
„BRAITSAIDO BŪSTAI MĖNULYJE“ SKAMBINKITE DABAR
Ir, žinoma, kai skrendat į mėnulį,
visada laikas išlenkti burnelę.
Ir visada - baro sąskaita.
Neįtikėtina.
Kol svarstote, ar įsigyti kažką nuostabaus,
arba ruošiatės mūsų skrydžiui,
ateikite apžiūrėti „Braitsaiderio“ raketos mūsų nuostabiame terminale
čia pat, Vistavilyje.
Taip, tai jaudinantis metas mums, esantiems čia, „Braitsaide“,
mes nekantriai laukiame, kol pradėsite gyventi šviesesnį rytojų šiandien.
PARDUODAMAS
Ką ten turi?
Gaudyk.
Čia iš Ramybės jūros,
391 000 km virš mūsų.
Ką padarei? Paėmei jį iš stovėjimo aikštelės?
Argi nenorėtum sužinoti?
Virtuozas ir sumautas akmenukas.
Tai - didis amerikietiškas verslas.
O varge. Tu net nenumanai, tiesa?
Koks tai didelis reikalas.
Tik tikiuosi, kad perkelsiu mamą iš globos namų į nuosavus.
Tada pažiūrėk.
Pila kurą.
Praėjo šešios savaitės. Investuotojams pabodo atidėliojimai.
Todėl paskelbiau, kad raketa kils. Šią savaitę.
Palauk.
Sakėme, kad po kelių mėnesių.
Jie mumis susidomėjo. Atėjo metas, kad maldautų paimt jų pinigus.
Todėl nusiųsk jiems gražių nuotraukų. Kuo ilgiau lauks, tuo labiau norės.
Džekai.
Mudu abu žinome, kad pasaulis laikosi ant naivuolių pinigų.
Maniau, kad todėl mums taip smagu kartu.
Ir kada jie sugrįš?
Jie ištisus mėnesius pratupės skrydžių terminale,
kol sulauks skrydžio atgal.
O kada jie pasakys visiems tiesą?
Tada jau būsime išsigryninę pinigus
ir leisim teisininkams juos užčiaupti bei viską iškuopti.
Mes gaunam pinigus. Mes kuriam tiesą.
Dabar atidaryk dovaną ir pasidžiauk.
Šįvakar sviesi kamuoliuką prieš „Voltų“ rungtynes.
Kiekvieno berniuko svajonė.
Tu - mano akmenėlis.
Viską, ką padarei su juo, galiu padaryt su tavimi.
Džojau!
Linksmų Kalėdų. Beveik.
Turi minutėlę?
- Prašau, vaiki, aš turiu naujienų. - Neturiu laiko komivojažieriams.
Susitariau, kad šįvakar sviestum pirmą kamuoliuką už „Voltus“.
Susipažintum su komanda ir taip toliau.
Tokia proga būna tik kartą gyvenime.
Nepraleisk jos dėl manęs.
Nežinau, ar girdėjai, bet suplanavom pakilimą.
Viskas stoja į vėžes. Labai daug reikštų, jei galėčiau tuo pasidalint su tavim.
Kur visi keliaus?
- Kas? - Žmonės tavo raketoje.
- Nepastatei jiems namų. - Jie nepražus.
- Kas, tavo manymu, aš toks? - Net neįsivaizduoju, blemba.
Neparduosi šito namo!
Apie tave daug ką galima pasakyti, bet nesi skurdžius!
Suauk!
Gyvenimas niekur nedings, kiek tu besiraukytum.
Kvietimas galioja!
Nebent nori ir tai iš savęs atimti!
JŪSŲ ŠVIESESNIS RYTOJUS PRASIDEDA ŠIANDIEN!
Liko 76 valandos ir 34 minutės, pone B.
Be to, po naujienos apie pakilimą, mūsų pardavimai žaibiškai kyla.
Kas žino apie pakilimą, Herbai?
Visi. Betė šįryt visiems skambino su džiugia žinia.
- Jie džiaugiasi, sulaukę skambučio. - Tai džiugus laikas.
Matau, kad buvai labai užsiėmęs,
turbūt todėl apie pakilimą sužinojome
iš ponios Selvin padėjėjų, ne iš tavęs.
Taip, būtent. Ji pasirūpina, kad daug kas taptų įmanoma.
Tik turėčiau paminėti, kad liko priimti kelis galutinius sprendimus
- dėl to, kas pateks tarp išvykstančiųjų. - Taip, tiesiog pasirūpink tuo, Herbai.
Gerai, taip. Atleisk, Džekai, kad neparodžiau daugiau iniciatyvos
ir neatlikau darbo iki galo.
Aš tuo pasirūpinsiu. Tik nesu tikras, kaip būtų geriausia...
Tiesiog pasirūpink tuo!
Regis, jis labai nori, kad tuo pasirūpinčiau.
Kas su juo negerai, velniai rautų?
Ir kodėl tu atsiprašinėjai, kai jis skrajoja kažkur kitur?
Nes neleidau, kad jo požiūris nepaveiktų mano darbo kokybės.
Mes jau mėnesį vadovaujam šitam biurui,
kol Širlė su Edžiu nežinia kur trankosi.
O aš vis dar dirbu pagal sumautą terminuotą sutartį.
Jis turėtų būti dėkingesnis, nes be mūsų daugiau nieko neturi.
Niekas nėra daugiau dėl manęs nuveikęs, Zuikeli.
Jis tau skolingas paaukštinimą.
Jūsų korta, ponia.
Jūsų statymas, pone.
- Statau viską. - Statot viską.
Statot viską.
- Viskas, bičiuliai. - O šū...
Sveikinu, ponia. Laimėjote.
Tavo vestuvės.
Norėjai taftos ir buvai teisi.
Ir kaip Džekas tau šypsosi - to nesuvaidinsi.
Taigi,
žinau, kad mudvi ne visada sutarėme.
Dievas žino, tu grieži dantį kaip tikras pitbulis.
Bet mūsų vyrukai mėnesį nesikalbėjo.
Ir mes turėsime susitaikyti, kad viską sutvarkytume.
Todėl šiandien aš čia, kad pasielgčiau deramai.
Todėl tau teks pripažinti, kad vis dar jį myli.
O jis beviltiškai trokšta tavęs.
Atsiprašau?
Džojau. Vaikeli mielas.
Atrodai pavargęs. Ar miegi?
Man viskas gerai. Ką jūs čia veikiate?
Dabar mūsų šeima turi laikytis išvien.
Maniau, tavo motina norės išgirsti apie kai kuriuos senus reikalus.
Žinai, praeitis daug lemia.
- Galiu parodyti? - Ne, ačiū.
Klausyk, suprantu, kodėl neatsiliepi į tėvo skambučius.
Ir pati kartais tik tiek galiu padaryti.
Bet, Džozefai, jis - šeimos narys.
Jis sukčius.
Ir man įgriso laikyti liežuvį už dantų ir gyventi su jo klaidomis.
Taip būna, kai turi tėvą.
Taip neturi būti.
Ką, po velnių, tai reiškia?
- Dieve, kokia tu buvai nuostabi. - O Dieve.
- Tavęs juk niekas nematė? - Kai atvertei tą „pilną trobą“,
manyje suvirpėjo tokie dalykai, kurie, dievaži, iki šiol nekrustelėjo, Širle.
Imk. Žiūrėk.
- Tiek daug. - Ateik pas tėvelį.
Širle, niekad negrįžkim į tikrą gyvenimą.
Koks neskanus pergalių ir pralaimėjimų mišinys.
Ar galim sutikti, kad laimi daug dažniau, kai aš šalia?
- Taip, kai sukčiaujame. - Ir niekas nesiilgi sumauto mėnulio.
Tai tik dulkių kamuolys. Pats net šviesti nesugeba.
Šūdas!
- Fredai! Dink iš čia, Širle! - Liaukis!
- Ėmėt žaisti dviese mano žaidimą. - Šūdas.
- Fredai! Gerai. - Kai išlaisvinamos tam tikros jėgos,
jas numaldo tik kraujas.
- Neskriausk jo, prašau! - Ne, viskas teisingai.
Mudu su juo jau pažįstami. Fredai, sekundėlę, gerai?
- Prašau. Fredai, tiesiog paklausyk. - Ką tu darai?
Fredai...
Skanių pusryčių.
Tikėkis kito apsilankymo.
- Eime. - Bauda ir palūkanos.
Suknistas gyvuly!
- Atsargiai. - Atsiprašau. Gerai.
Prašau. Padariau tau. Skaniai kvepia.
Ačiū.
- Čia „cimanonas“? - Levandos.
Lesai, aš tai padariau.
Taip, sakei. Ačiū.
Ne. Patekau į keleivių sąrašą.
Išskrisiu po trijų dienų.
Todėl kurį laiką turbūt negrįšiu ir...
Tai „neįnamoma“.
Dar turiu patikrinti transporto priemonės keleivių klasės sertifikatą.
Nerandi popierėlio?
Išskristi iš orbitos neregistruota raketa...
Galiu sustabdyti pakilimą.
- Ir aš tau niekad neatleisčiau. - Ne.
Bet, matot, jau esu taip suklydęs, po...
Ką?
Kas tau taip neduoda ramybės, Lesai?
Galiu ją pamatyti?
Ji buvo gerai išdresuota...
bet užtenka vienos klaidos.
Užjaučiu.
Nereikia.
Furgoną vairavot ne jūs.
Ne jūs pažeidėt taisyklę vedžioti šunį su pavadėliu.
Vis tiek apgailestauju. Tai siaubinga.
Bet ne vien tu dėl to kaltas.
Tai įprasti paguodos žodžiai.
Bet, suprantat, aš...
Aš ją mylėjau.
Todėl leidau jai pažeisti taisykles.
Tu mylėjai ją.
Tikrai taip.
Ir kaip tai susiję su manimi?
Na...
Taisyklės lieka taisyklėmis, ponia.
Jėzau.
Nustok vadinti mane „ponia“, po galais!
Judinkitės, stuobriai!
Ji nori kilti po trijų dienų, ne po trijų savaičių.
Atsargiai. Gerai pritvirtink.
Bus padaryta, Voltai.
- Užsidėk sumautus akinius. - Ką?
Ką aš sakiau?
Kvieskit pagalbą!
Užsukit vožtuvą!
Vežkit tą genijų pas daktarą.
Prireiks pagalbos!
Pone, gal galite išvardinti tris galimas sritis,
kuriose prisidėtumėte atvykęs,
kad sukurtumėte glaudesnę mėnulio bendruomenę?
Apie ką čia kalbame? Aš - pirmos klasės keleivis.
Turėtumėt žinoti, kad jūsų požiūris
nulems jūsų vietą išvykstančiųjų eilėje.
Kad jus kur skradžiai.
Jei nepateksiu į raketą, su jumis susisieks mano advokatas.
Nerašyk to, Zuikeli. Gali tiesiog parašyti „keiksmažodis“.
Gerai, kad jį patikrinome.
Taigi, liko tik dvi vietos.
Turėtume jas užpildyti kaip pridera.
Gal reiktų suderinti sprendimą su Džeku.
- Jam puikiai sekasi juos priimti. - Bet jo čia niekad nebūna.
O kai ateina, būna išsiblaškęs, iš jo jokios naudos.
Žinai, Herbi, pagrindinė būstinė tikrai norėtų sužinoti apie jį
ir jo prastą darbą.
Tas, kas apie tai praneštų, paliktų jiems įspūdį.
Ne. Taip perlipčiau Džekui per galvą.
Laimei, neturiu nė vieno iš jų numerio mėnulyje.
Ką gi, jei tikrai elgsimės deramai,
turėtume pranešti jiems asmeniškai.
Gal pagulėti prie baseino.
Dar kartą pamėginti laimę su dvyniais.
Taip.
Atsiprašau, kad pastaruoju metu...
buvau neproduktyvus.
SKRYDIS Į „BRAITSAIDĄ“ NR. BR-140
Skubame, štai kodėl.
Sakei, kad jis pats dėl to kaltas.
Žinoma, jis mulkis, bet skubinti mulkį yra dar blogiau.
Aš ja nepasitikiu, Džekai.
Ja?
Tada neleisk jai vedžioti savo šuns. Dabar ji - bosė.
Ar ne tu kadaise buvai bosas? Kai aš pasirašiau tau dirbti?
Pastaruosius 20 metų gyvenai baimėje. Išmėgink ką nors naujo.
Nereikia tų padrąsinimų. Užsičiaupsiu ir dirbsiu savo darbą.
Žinoma. Tai padės.
Pažiūrėsiu, ar dėl to jam ataugs koja.
Klausykit, p. Porteris, p. Nikolsas ir panelė Stedman apie tai nieko nežinojo.
Ničnieko. Žinoma, aš, vos tik sužinojęs, išėjau, bet...
Nieko nežinom apie tą pakilimą.
Nesijaudinkite,
informatoriai atleidžiami nuo teisminio persekiojimo.
Jūsų apygarda jums dėkoja.
Tai tik Džeko darbas.
Jei reikės, kad paliudyčiau, galiu pasakyti jam tai į akis.
Deja, žodinio liudijimo neužteks, kad jį nuteistų.
Bylai reikia daugiau „arodymų“.
Padarysiu viską, ko reikės.
Kuriam laikui jis sės į kalėjimą?
Tai nuspręs teismas,
bet jei jis išties ruošiasi sukelti grėsmę nekaltiems pirkėjams,
negalime atmesti „timikybės“, kad bus nuteistas iki gyvos galvos.
Gerai. Puiku.
Žinai, tėtuši, tarsi žodžiai būtų išsisėmę.
Per dažnai juos kartojau. Jie nebeveikia.
Patikėk manim. Mums pavyks.
Rytoj - svarbioji diena.
Tau yra taip buvę?
Tu, sumautas baily.
O aš įkliuvau į tavo spąstus?
Įtikinau save, kad tapsiu kažkuo.
Kartelė buvo užkelta velniškai aukštai.
Negalėjau to padaryti.
- Atsiprašau. - Na jau ne.
Grįžai į mašiną pas berankį luošį, Širle.
Tai labai daug reiškia.
Taip, mums reikia tiek pinigų, kad jis prarastų namus ir...
Suprantu. Jis tavo vyras. Prašyčiau.
Ne.
Pasakiau jam, kad išeinu.
Visam laikui.
Maustai mane.
Tiesiog išsprūdo.
Ir jis bemaž nė nemirktelėjo.
Mačiau, kaip jis įsiunta, kai kas nors atsistoja priešais televizorių.
Širle, jis tavęs nenusipelnė.
Šūdas!
- Tau viskas gerai? - Ne!
O Dieve, Širle. Tiesiog išmelsk Džeko, kad įsodintų mus į kitą raketą.
Mėnulyje būsime saugūs.
Kas?
Kodėl aš vienintelis keliu ranką ir siūlau idėjas?
Klausyk, Edai, reikėjo anksčiau pasakyti, bet...
Kas?
Viršuje nieko nėra.
Ką?
Jokių namų.
Jokio „Braitsaido“.
Džekas mus apmovė.
Tu tikrai sakai man tai, ką pasakei?
Taip. Jis sumautas monstras.
Taip, labai tikėtina, bet tai nereiškia,
kad jis nesugeba susišluot šlamančių kaip sumautas genijus.
Aš gan įsiutau, kad jis melavo.
Žinoma, bet tai mums netrukdo sąžiningai susitart su melagiu,
kad jis mums duotų mūsų dalį, ar ne?
O jei jis bent mirktelės,
šantažuosim jį iki pažaliavimo tol,
kol būsim sumautai turtingi.
Ar ne?
8.05 val. gauta žinutė.
Džeki, man neramu. Džojui negerai. Turi ką nors daryti.
Bijau, kad jis nori pridaryti tau bėdos.
Neapgaudinėk savęs dėl to, ko jis nori. Paskambink man!
Nauja žinutė.
Labas, Džekai. Taigi, paklausyk, dėl šio vakaro rungtynių, aš...
Aš sutinku.
Ir stabdom. Daugiau jos naudoti nebūtina.
Į juostą telpa 62 minutės.
Laikykis toliau nuo „grasios“ muzikos ir sunkiosios technikos.
Pasiruošęs?
Laukiau šito visą savo gyvenimą.
Nesu tikras, ar suprantu.
Elgiatės teisingai, pone Šorteri.
„VOLTŲ“ PARKAS
Šio vakaro rungtynes pristato...
ŠIO VAKARO RUNGTYNES PRISTATO „BRAITSAIDO BŪSTAI MĖNULYJE“
...puikūs žmonės iš „Braitsaido būstų mėnulyje“.
Sveiki atvykę į „Voltų“ parką, jūsų Vistavilio „Voltų“ namus.
Džekai.
Labas.
Čia tai bent, ar ne? Tiesa? Vien būti čia, ar ne?
Taip.
Bet aš tikiuosi,
kad visus mūsų nesutarimus šį vakarą galim pamiršti,
- kad galėtum pasimėgaut rungtynėmis? - Gerai,
pamaniau, gal galėtume prieš tai minutėlę šnektelėti?
Gerai.
Pažiūrėkim, ką galim padaryti.
Nenoriu klausytis reklamos, gerai? Noriu sąžiningų atsakymų.
Žinoma.
Bet prieš tai turi paklausti.
Noriu žinoti, ar esi ten ką nors pastatęs.
Ar mėginęs statyti. „Braitsaido“ nėra, tiesa? Namų nėra?
Greičiau galvok.
Mūsų įgūdžiai šiek tiek atšipę.
Aš dėl to kaltas, nes nežaidėm kieme.
- Džekai. Žinai, aš... - Ne.
Nesuk dėl to galvos.
Jei tas daiktas dar įrašinėja, gal prisėsk?
Taigi, viršuje nieko nėra, Džojau.
Dar ne.
Turiu planų. Gausiu pinigų, bet...
Ne, Džekai. Ne.
Per vėlu apsimesti, kad gali būti geriau.
Tu tuo tikras? Regis, taip gyventi sunku.
Siunti ten žmones, Džekai. Su tuo niekas negali susitaikyti.
Aš taip nepasielgčiau.
Žinoma.
Netiki manimi. Turi viską, kad mane sustabdytum, ar ne?
Tu tiesiog kalbi, kas ant seilės užeina.
Bičiuli, neprivalai manim pasitikėti.
- Bet žinau, kad aš pasitikiu tavimi. - Liaukis.
Ir tu man rūpi.
Po perkūnais, tai... Tai geriau, nei neturėti vilties.
Mes puikiai gyvenome be tavęs.
Žinai?
Kai aš pasirodžiau,
pildei lentynas parduotuvėje ir svajojai pabėgti į mėnulį.
Po perkūnais, Džekai, kodėl mus palikai?
Aš siaubingai bijojau...
kad jus nuvilsiu.
Nieko verta priežastis, žinau.
Bet gal vieną dieną turėsi sūnų ir pats suprasi.
Turi viską, ko reikia? Manau, jie mūsų laukia.
Neisiu ten su tavimi, Džekai.
Šaunuolis, vaiki.
Šaunuolis.
O dabar pirmąjį kamuoliuką
už Vistavilio „Voltus“ svies „Braitsaido būstų mėnulyje“ atstovas
Džekas Bilingsas.
Išvertė Sandra Siaurodinė