„NETĖS UŽKANDINĖ" NEMOKAMAS STOVĖJIMAS
Įpilk dar vieną, Nete.
Sveikutis, bičiuli. Mano akys - čia.
Iki dugno.
Kaip sriuba, bose?
Turbūt atšalo.
Bent jau austrių krekeriai dar valgomi.
Ar žmona miršta?
- Ką? - Ar jau numirė?
Ar dėl to čia geriat?
Aš tik noriu tylos ir ramybės.
Tai gera naujiena apie žmoną.
Šeima. Didžiausias žmogaus turtas.
Juk jūsų namas nesudegė?
Klausykit, pone, turiu pakankamai savų rūpesčių.
Man nereikia, kad ateitumėt čia ir pridarytumėt jų man dar daugiau.
Pala, supratau. Ką tik toptelėjo. Jūs tik geras žmogus.
Visą gyvenimą sunkiai dirbot, kad deramai aprūpintumėt šeimą,
ir galiausiai dėl to paskendot skolose.
Ir visas tas moderniausias bevertis šlamštas. Ir jūsų opa, hemorojus.
Aišku, ne dėl rėmens, graužiančio, lyg būtumėt susivertęs benzino ir užsirūkęs,
bandymas kasnakt užmigti virsta kančia.
Bet kam tas miegas?
Kai jūsų 30 metų dirbtą darbą atidavė kažkokiai skrajojančiai skardinei,
o kartu ir jūsų orumą, ar ne?
Taigi, nieko keisto ar gėdingo.
Bet jūs čia svajojate apie didįjį pabėgimą,
norit nulėkti tiesiai nuo artimiausio tilto.
Štai ką pasakysiu, tai, kad man dar neužvožėt,
reiškia, kad jumyse yra užtektinai vilties
išgirsti tą vieną žodį, išgelbėsiantį jums gyvybę.
Dažnai gaunat į dantis?
Kaskart, kai suklystu. Bet to senokai nenutiko.
Pamiršot tą dalį, kad turiu dukrą,
kuri neatsiliepia į mano skambučius.
Žinot magišką žodį, kuris tai sutvarkys?
Pirma, noriu jums kai ką parodyt, gerai?
Kas čia?
Jis iš Ramybės jūros.
Ji - 390 000 km virš mūsų, šviesiojoje mėnulio pusėje.
Mano sūnus jį man išrinko. Tai mano vertingas turtas.
Oho.
Na va. Pats pasakėt.
- Ką? - „Oho“.
Tai tas vienintelis žodis, be kurio negalime gyventi.
Pažadu, pridėjęs ranką prie širdies,
tą gali patvirtint šimtai laimingų žmonių. Sakysite...
„BRAITSAIDO BŪSTAI MĖNULYJE“ NET JŪS GALITE GYVENTI MĖNULYJE!
...„Man patinka gyventi mėnulyje.“
- Šito irgi negaliu sau leisti. - Kur čia matote kainą?
Nesu kvailas, ponuli.
Ne, tik toks palaužtas,
kad pamatęs patinkantį dalyką, nemanot, kad galit jį gauti.
Sveikutis, bičiuli. Mano akys čia.
- Ar šitas su baseinu? Ar... - Čia toks pat modelis kaip mano.
Patikėkit, jis pakankamai didelis, kad galit net uošvienę pasikviesti
ir ištisas dienas jos nesutikt.
Jūs tokiam gyvenat?
Taip. Aš su šeima gyvenu tame C-Plekse.
Oho.
Gal aš parsinešiu jį namo? Pagalvosiu.
O, taip. Teisingai, už ir prieš.
Būtent.
Žinot, kas sveria už ir prieš? Tokie metalo gabalai kaip ji.
Todėl ji niekad neįsimylės, neviršys greičio, nesusilauks vaikų
ir nekrės kitų kvailysčių, dėl kurių verta gyventi.
Todėl ji kasdien gyvena užstrigusi toje pačioje dienoje.
O tokie kvailiai kaip aš ir jūs
galim svajoti apie geresnį rytojų.
Šūdas. Šypsotės.
- Ar žinot? - Jėzau Marija. Tikra beprotybė.
Kaip jaučiatės, grįžęs pas gyvuosius? Šįkart nepaleiskit progos.
- Kas čia? - Kaip ir sakėme.
Pradinė įmoka - nulis, 150 per mėnesį, ir bus jūsų, jei pasirašysit.
Jei rytoj pabudęs nebūsit patenkintas, suplėšysim sutartį.
Bet žinot ką? Yra vienas kabliukas.
Turit pažadėti, kad paskambinsit dukrai.
Pasakysit jai, kad gyvenimas per trumpas, ir kad jūs ją mylit.
Ir jai paruoštas kambarys,
kai tik panorės atskristi praleisti laiko su tėčiu.
Gerai.
Labas rytas, bičiuli.
Sveika, kaimyne.
Saulėtos ir šypsenų kupinos dienos.
Gerai, mieloji, iki vakaro.
Viso, brangusis.
Sveikučiai. Aš pristatau šypsenas.
Koks mielas paukštis.
Štai mano kita stotelė.
Po tavęs.
Sveikučiai. Pristatau šypsenas.
Visi čia esantys svajoja, aš teisus?
Tik ne tokiame pasaulyje, kuriame gali turėti viską.
„BRAITSAIDO BŪSTAI MĖNYLYJE“
To ir noriu - jums ir jūsų šeimoms.
Pabudę matysite kylančią žemę pro miegamojo langą.
Žmoną savo mėnulio darže.
Jūsų sūnus gaudys kamuoliuką aikštėje, nulinėje gravitacijoje.
Tai svajonė, kurios visi nusipelnot. Pagalvokit.
Kodėl tik turtingi ir įžymūs gali naudotis mūsų mėnuliu? Ne, pone.
Braitsaidas -
tai vieta tikriems žmonėms pradėti iš naujo, atsipūsti, išeiti į pensiją.
Nekalbant apie tai, kad įsigysite turtą, už kurį vaikai jums padėkos.
Todėl, prašau, skirkite minutėlę. Tik minutėlę.
Susėskit su mūsų geriausiais pardavėjais.
Ir pradėkit gyventi geresniame rytojuje jau šiandien.
GYVENKIT ŠVIESESNIAME RYTOJUJE ŠIANDIEN!
Gerai. Ačiū, kad išklausėte. Ačiū.
Visus sudominai, Džekai. Gerai padirbėjai.
Man tuoj ranką mėšlungis sutrauks nuo paspaudimų po pasirašymo.
Manau, man tavo kalba patiko labiausiai iš visų.
Puiku. Gerai.
Edai, tu užsiimk šviežiai iškeptais tėvais priekyje.
Primink, kad gyvenimas vis dar kartais būna smagus.
Lengvi pinigai. Dieve, kūdikiai mane myli.
Herbai, užsiimk močiutėmis ir seneliais. Golfas, golfas ir jokių mokesčių.
Supratau, supratau ir supratau.
Nėra priežasčių paleisti šituos klientus.
Galiu pasirašyti sutartis užsimerkęs, gerai?
O mano pardavimai bus pavyzdingi.
- Regis, aš ką tik tą pasakiau. - Ei, vyručiai.
Atminkit, mes ne tik parduodam.
- Mes keičiam gyvenimus. - Keičiam gyvenimus.
- Supratau. - Bus padaryta.
Matai tą poną ana ten su dukra?
Jie pasiruošę pirkt. Pasirūpink juo, gerai?
Priedai, pagerinimai - duok viską, ką turim.
Paprastai tokius dalykus derinu su Centrine būstine.
Širle, šįvakar jiems sužersim tokią sumautą krūvą pinigų,
kad galim pabūti geri.
Pone Džekai Bilingsai, čia jums.
- Prakeikimas. - Kas?
Iš mėnulio. Stenas Dženkinsas.
Jis nori, kad rytoj atsidurtume Vistavilyje.
Jis kvailys.
Čia galim paimti daug pinigų, o iki ten važiuot visą naktį.
Ramiai, Širle. Jis juk sukūrė kompaniją nuo nulio.
O dabar sėdi mėnulyje
ir galvoja, kad pažįsta mūsų teritoriją geriau už mus.
Taip, gal jis irgi kvailys.
Bet ar Vistavilio gyventojai
nenusipelno įgyvendinti svajonių, kaip visi kiti?
Zvimbia kas sekundę. Skrieja visose šešiose zonose.
Galvojau apie tai, ką pasakei, Edai.
Apie persikraustymą ten. Mėnulyje gal būtų visai nieko.
Taip, bet ne tavo vyrui.
Taigi, visi gaus, ko nusipelnę.
Ne. Taip? Rimtai?
Tikrai? Tada aš atvykstu, Vistavili, nes mano mažutė ir aš...
skrendam į mėnulį. Rimtai?
Esi dirbęs Vistavilyje? Gal turi patarimų iš patirties?
Taip, bet tai buvo prieš šimtą metų.
Atrodai beveik susirūpinęs, Džekai.
Laimi 7 taškais, tai bent smūgis. Vaikeli, maniau, jau viskas.
Taip. Nagi.
Kiek tau kainuos šitas smagumas?
Vidutinę sumą, Širlę. Mes nepripažįstam pralaimėjimo. Nagi.
Metimas atliktas, jis iškrenta.
- Ne, neiškrenta! - Užribis!
Tu, žvairas pusgluši asile!
Ar tai buvo tavo didysis planas, kaip perkelti mus ten?
SVEIKI ATVYKĘ Į VISTAVILĮ ATRASKITE SAVO HORIZONTĄ
Čia gyvena keli giminaičiai, ir tiek.
Puiku. Šeima - didžiausias įkvėpimo šaltinis.
Ir motyvacija.
Regis, sakiau, kad mano Betė laukiasi.
Dvynukų. Sakoma, kad juos auginti yra 2,5 karto brangiau.
„VISTA MOTOR“ VIEŠBUTIS
Vis kartoju jai, kad jau du mėnesius dirbu su „Braitsaidu“.
- Beveik devynias savaites. - Taip, atvažiavom, Herbai.
Žinoma. Nuostabu.
Taip. Gal tu eik į vidų? Man reikia kai kur užsukti.
Kur bevažiuotum, mielai padėsiu.
Tu tiesiog pradėk lankyti žmones ir prirink man pilną salę.
Galiu. Žinoma. Supranti?
Bus padaryta. Ačiū.
Labas rytas, svety. Galiu padėti nunešti krepšius?
SENELIŲ NAMAI „AMŽINAS PAVASARIS“
Vėl laimite.
- Mama. - Džeki. Eikš.
Rašei, kad miršti. Liaukis.
Norėtum, kad tai būtų tiesa.
- Ne. - Vieną dieną taip ir nutiks,
tada gailėsiesi kiekvienos minutės, kurią privertei mane vienišauti šitam gulage.
Kelis pastaruosius mėnesius buvau užsiėmęs.
Turiu naujas pareigas, regiono vadybininko, regis, jau sakiau.
Nesvarbu, Džeki. Niekas nebesvarbu.
Visa tai per daug liūdna.
Žinau. Bet, kas benutiktų, visada tai įveikiam, tiesa?
Ne šįkart.
Mari, Džekai. Tavo Mari.
Ji ligoninėje.
Ją partrenkė prie namų vienas tų furgonų su sumautu paukščiu.
Vargšelis Džojus.
Tavo sūnelio motina komoje. Kaip ištverti tokį dalyką?
Taip, žinau.
Žinai ką?
Nežinau...
Jis, žinai... Jam jau tuoj 20.
Jis manęs net neatpažintų.
Nebandyk manęs apkvailinti, Džekai.
Matau, kad tau plyšta širdis.
Mama, ji jau 18 metų nebe mano Mari.
Ir, žinoma, visi norėtume, kad viskas būtų pasibaigę geriau.
Bet, manau, visi su tuo susitaikė, išskyrus tave.
Dar ne vėlu. Nuvažiuok jų aplankyti.
Jiems nereikia, kad viską suvelčiau
dar labiau.
Koks tu gudrutis,
kalbomis išsisuki iš visų gyvenimo sunkumų!
Aš juk čia, ar ne?
Kaip tau nauja palata?
Vaizdas į sodą - gražus, tiesa?
Taip pat elgeisi su tėvu.
Žinai, turiu su kai kuo susitikti. Man metas.
Dar neišeik, Džeki. Pabūk dar penkias minutes.
Myliu tave, mama. Kitą kartą, gerai?
Aplankyk juos! Tavo sūnui tavęs reikia.
Trys, du, vienas, pakilimas.
Į naują pradžią už žvaigždžių.
Luna, svajonių motina.
Iš pradžių ji buvo svarbiausiu Žemės iškastinių išteklių šaltiniu,
po to tapo turčių žaidimų aikštele.
O dabar, dėka viziją turinčio verslininko, pono Stenlio Dženkinso
ir „Braitsaido“ korporacijos,
ji tapo mėnulyje įsikūrusios bendruomenės namais, kurių visi nusipelnome.
Mūsų visiškai įrengti
ir sąžiningai įkainoti būstai neištuštins šeimos biudžeto.
Labas rytas, sūnau. Šįvakar vyks didelis pardavimų renginys.
Namai ten, kur laimė, o ne galvos skausmas.
Ten esate laisvi ir be pastangų galit atskleisti geriausią savo pusę.
Gyventi, mylėti ir juoktis,
pamiršti vakarykščio pasaulio sunkumus ir stresą.
„PAKILKITE Į „BRAITSAIDĄ“!
Prisijunkite prie Bako Manzelio,
serialo „Kosmoso šerifas“ žvaigždės,
bei kitų mūsų išskirtinio drąsių pionierių ir laimingų šeimų klubo narių.
Pradėkite gyventi šviesesnį rytojų šiandien.
MĖNULIO RYŠIO KANALAS
Džeki! Girdi mane?
Vis dar vargsti tose sumautose žemės žiurkių lenktynėse?
Puikiai girdžiu, Bakai!
Čia vyrukas iš „Kosmoso šerifo“, Lijana. Čia jis!
Įsivaizduok, jis užsuktų pasiskolint cukraus.
Tada pasakysiu šiems geriems žmonėms. Patikėkit senu teksasiečiu,
čia jūsų laukia šalta arbata ir tikras gyvenimas.
Nei kaklaraiščių, nei mokesčių.
Nei uodų, nei spūsčių.
Tai kas dabar sumautas genijus, Džekai?
Pats pasakei, Bakai. Ačiū, kad paskambinai.
Ir nepamirškit, kad žvaigždėse pagrindinis įstatymas esu aš.
Girdėjote tiesiai iš Bako lūpų, todėl aš
negaišinsiu jūsų brangaus laiko ir antrąkart nekartosiu.
Bet, kai pagalvoju apie Braitsaidą, žmoną mūsų mėnulio sode
ir mūsų sūnų, gaudantį kamuolius aikštėje su nuline gravitacija.
Mano...
Mano nuostabi šeima...
Žinote ką? Paaiškinkite štai ką.
Gyvename apsupti stebuklų.
Skrendame į žvaigždes, dalijame atomus. Šiukšles mums neša robotai.
Kodėl...
vis dar delsiame įgyvendinti svajones?
Tai...
Mano versle tam yra techninis terminas.
Tai vadinama mėšlinu sandoriu.
Geriausios dienos lieka praeityje,
ir ta viltis, neleidžianti sustoti,
baigia išgaruoti.
Kai kurie iš mūsų netenkame mylimų žmonių.
Ir, tiesiog taip,
bet kurią dieną gali tapti per vėlu.
Dings visam laikui.
Nes kiekvieną dieną, kurios neišgyvename iki galo...
dabar pat, mes tik laukiame, kol mirsime.
Po vieną tuščią pažadą per kartą.
Aš daugiau nebelauksiu, po galais.
Ir jūs neturėtumėt.
Dabar tinkamas laikas...
o apgailestavimas - baisiau už mirtį.
Jie dar daug apie ką neišgirdo.
Galim sutikti, kad beviltiškumas pardavimų neskatina?
Ačiū, kad atėjote, bičiuliai.
Sveikinu, Džojau, įsigijus naujus namus žvaigždėse.
Ačiū, Herbai.
Žinot, jei atvirai,
ši proga pasitaikė pačiu laiku.
O ta kalba...
atrodė, kad jis kalba man.
Dar kartą ačiū.
Atrodot kaip žmogus, mėgstantis asmeninę erdvę.
Pažiūrėkit į Keplerio kraterį.
Dideli sklypai, labai ramu, nuostabūs vaizdai.
O kaip dėl ateivių?
Atvirai kalbant,
tokio dalyko nėra.
Taip, čia jūs taip sakot.
Tu manęs nepažįsti, bet aš tave žinau.
Ir mes abu pažįstam vieną žmogų.
Ir jis pasakė, kad per dažnai praloši, kad išliktum sveikas.
Pala.
Kaip manot, ką aš čia veikiu? Renku tam žmogui pinigus.
Baikit, imkit, gerai? Imkit.
Grįžkit ryte, tikrai turėsiu daugiau, gerai?
Gerai?
Slaugė Greiton kviečiama į holografinę operacinę.
321-A PALATA
Pone Bilingsai?
Šiandien pardavimų renginy įsigijau D-Plekso būstą.
Tik jūsų dėka. Džojus Šorteris.
Labas, vaiki. Malonu susipažinti. Manau... Turbūt supainiojau aukštus.
Taip. Šiame aukšte guli sunkūs ligoniai.
Ar ten tavo mama?
Taip.
- Labai užjaučiu, vaiki. - Viskas gerai.
- Norėčiau žinoti, ką pasakyti. - Tai, ką šįryt pasakėte,
mane labai paveikė, pone Bilingsai. Žinot?
Neleidau sau žvelgti į ateitį
nuo tada, kai visa tai nutiko.
Man labai daug reiškia, kad taip sakai, vaiki.
- Galiu tau kai ką pasakyti, Džojau? - Žinoma.
Pagerinsiu tavo būstą į geresnį, savo sąskaita.
Tada, jei tavo tėtis ar mergina
- panorės tave aplankyti... - Tai nuostabu.
Aš neturiu merginos nei tėčio, bet...
Tu ir be jų puikiai išsiverti.
O tavo mamai labai pasisekė, kad turi tave.
Ačiū, pone.
„Sveikinu. Tavęs laukia fantastiškas naujas pasaulis.
Sveikas atvykęs į „Braitsaido būstus mėnulyje“...“
Dar viena taurė gėrio.
Jei kas nors pasakys, kad nuleidimo mechanizmas vyrų pisuare
veikia be priekaištų, tai tas žmogus - nepatikimas melagis, aišku?
Kalbi apie daiktą, kurį reikia paspausti?
Labai juokinga, Širle. Gal daugiau niekad nespausiu tau rankos.
Tada gerai, kad tau šiandien nereikėjo užbaigti sandėrių.
Herbai.
Žinai, tavo paskutinis sandėris liūdnesnis už mano nulį.
Formaliai jis geresnis.
Taip, užsičiaupk, Herbai... Matai, tikroji tragedija ta,
kad Džekas mus pakišo ir paliko dvėsti griovy.
Tai supjudo brolį su broliu.
Nekaltink Džeko, kad tave sumušė pisuaras,
jei tikrai neatsižadi tos istorijos.
Tikrai pisuaras, Širle. Kodėl apsiriboti Džeku?
Kalti visi bosai, pridergę lovas ir privertę ištikimus pavaldinius ten gultis.
Kaip sumautas Stenas Dženkinsas tame velnio mėnulyje.
Labai ačiū, Stenai. Jis net nežino, kad mes čia egzistuojam,
nekalbant apie tai, kad prakaituojam, kraujuojam, mums stinga pinigų.
ir esam luošinami nė už ką, blemba.
Jei Džekas iš tiesų išėjo, ar mes tebeturim darbą?
Turim, kol kas nors pasakys priešingai.
Nes tikriausiai turėsiu pranešti Betei, jei neteksiu darbo.
Gerai, nereikia šitų isterijų. Džekas grįš.
Statau penkis prieš vieną, blemba.
Turėtų būti labai rimta priežastis,
kad Džekas paliktų mus vienus dvėsti griovy.
Nors jis atrodė gan nusiminęs,
tikrai būtų pasakęs, jei iš tikrųjų jam būtų negerai,
nes mūsų komanda - kaip šeima, tik ne darbe.
Todėl tikriausiai viskas gerai.
- Labai ačiū, Herbai. Man daug geriau. - Gerai.
Taip, užeikit.
Užtikrinsiu, kad viešnagė būtų malonesnė.
Palauk.
Gero vakaro.
BRAITSAIDAS - P. DŽOJUS ŠORTERIS GARVJU TERASA NR. 124 - VISTAVILIS
Sveiki, svety. Galiu padėti jus pervežti?
Pone Bilingsai?
- Pone Bilingsai! - Labas, vaiki. Atleisk, negaliu plepėt.
Taip, nesmagu jus trukdyti,
bet, regis, kažkas ne taip su mano paraiška.
Matot, štai ką šįryt gavau iš mėnulio.
Turbūt mane atmetė ar ką.
Taip. Tie...
Tie sumauti finansininkai, jie net į žmones nepanašūs.
Kaip manot, galėčiau su jais pakalbėt? Jie man grąžino per daug pinigų.
Neaušink burnos. Rasi, kur padėti tuos pinigus.
Taip, bet aš nenoriu jų atgauti.
Manęs čia niekas nelaiko.
Gerai, vaiki.
Tavo problemos tavęs lauks ir viršuje.
Jūs to nežinot.
Žinau. Geriau už visus.
Mėgstu matyti klientus laimingus, ne apkvailintus. Aišku?
Čia jūs atšaukėt mano pirkinį?
Žinot, jūs...
Jūs taip gražiai kalbėjot, kad reikia pačiam vadovauti savo gyvenimui,
bet apie mano gyvenimą išmanot geriau už mane, ar ne?
Jūs tik pliurpt tesugebat, pone.
Gražiai pasakei, vaiki. Šaunuolis.
Eikit velniop.
Vienintelis dalykas, kurio galėjau laukti...
Žinai, yra ir kitų dalykų.
Tu puikus vaikis, tu nebijai už save pastovėti.
Be to, gan greitai gaudaisi.
- Tai jau šis tas. - Taip, oho, ačiū.
Žinau, ką mačiau. Pradžiai tau duočiau 10 %.
Ne ligas gydysi ir karo nesustabdysi,
bet kartais, padovanojęs žmonėms naują svajonę,
gali pakeisti jų gyvenimą. Tau gerai sektųsi.
Galėčiau tave šio to išmokyti.
Vėl man meluojat?
Atsiprašau, vaiki.
Pasakysiu sąžiningai.
Ateik dirbti man,
ir netrukus tavo gyvenimas bus toks turiningas,
kad pamirši apie pabėgimą į mėnulį.
Aš neturiu...
gražių drabužių.
Verčiau nupirkim tau kostiumą.
Gerai, šok į vidų.
Štai taip. Reikia keisti gyvenimus.
- Ar čia... - Taip. Džojus.
Jis užaugs puikiu jaunuoliu.
Džekai.
Jis gražuolis. Jūs abu gražūs.
Ačiū, kad įspyrei man į sėdynę. Jam reikėjo ko nors.
Tai geriau už svajonę.
Myliu tave, mama.
Įstatymo balsas!
Tikiuosi, nepapuoliau į bėdą.
Dievinu gyvenimą, Džekai. Gyvenu šviesiajame Braitsaide tavo dėka!
Ačiū, Bakai.
Žinai, kaip daug man reiškia matyti patenkintus klientus.
O Dieve, Džekai.
Nesakyk, kad vaikštinėjai ten be skafandro.
Nėra ko jaudintis. Yra gaubtas, jis viską uždengia,
todėl esam sveiki ir gyvi.
Taip.
Kartais pamirštu, bet jūs apie viską pagalvojot.
Be tavęs viso šito nebūtume nuveikę.
Dabar jau leisiuosi į Žemę, gerai?
Gerai, net negalvok išeiti
nepasilabinęs su ponu Dženkinsu.
Kaip aš drįsčiau.
Iki pasimatymo, Šerife. Galaktika - tavo rankose.
Bičiuliai! Čia - Džojus Šorteris.
Edis, Herbas. Džojus Šorteris, Širlė Stedman.
Ramybės jūra.
Išvertė Sandra Siaurodinė