-Vennen? Kjeksene er nok klare. -Takk, mamma!
Kjeks, kjeks... De ser så gode ut!
-Nei, Cliff! -Hva da?
Jeg kan ta en upartisk test før dommerne smaker.
Du er konferansier og får smake kjeksene da.
-Nei! -La ham ta én.
Vent til de har kjølnet. De er ikke engang pyntet ennå!
Får jeg litt plass til tingene mine?
-Unnskyld. Flytt på det du trenger. -Så sjenerøst, og i mitt eget hjem!
Gi deg! Du inviterer meg hvert år for å gjøre dette.
Ellers hadde jeg ikke sett deg i hele desember før julaften.
-Er du seriøs, Cliff? -Hva da?
-Hvordan smaker de? -Kjeksene er utsøkte!
-Skjønt jeg brant munnen. -Bra, det er til pass til deg.
Nei!
Hei!
Det må fikses. Perfekt!
-Hei! -Det vanlige?
Hvordan visste du det? Og...
Ja! Din berømte julekjeks er endelig her!
Kan man gifte seg med en kjeks? For jeg vil dele livet med denne.
Er den ferdig nå?
Jeg leker ennå med oppskriften, men nærmer meg.
-Vær så god. -Takk så mye.
-Ha det så bra. -Takk. Vi ses senere!
Vi ses.
Her er cappuccinoen din.
Tenk at nestlederen henter kaffe til meg!
Lov å gjøre det når mr Collins pensjonerer seg og du tar over.
Ikke for å være grådig, men er dette alt?
Det er visst julekjeks i bygningen.
Ryktet sprer seg sannelig fort!
Derfor er du juledronningen min!
-Du har vel ingen kjekkas oppi der? -Nei, ikke i dag.
Det må prioriteres på gjøremålslisten.
Jeg er glad i deg, men vil ikke være daten din på nyttårsaften i år igjen.
Jula er min mest hektiske tid. Jeg har ikke tid til dater.
Snakk for deg selv. Jeg vil finne noen å kysse ved midnatt i år.
-Den sto greit slik den var. -Ja, men den må være perfekt.
Det er derfor jeg er glad i deg, og det gjør dette så morsomt.
Ashley Mackenzie til Nissebyen.
-Igjen? Jøsses! -La den være her.
Er du sikker? Takk, du er helten min.
Ingen fare. Det der trengs ikke.
-Ikke tenk på det. -Takk.
Ingen årsak.
Hvordan kan en sjuåring rote så mye på under fem sekunder?
Det er dessverre ikke første gang det skjer.
Siden du hjalp meg, kan jeg hjelpe deg?
Ja. Vet du tilfeldigvis hvor mr Collins' kontor ligger?
Mr Collins... Butikkeieren! Han sitter bak ved kontorene.
Jeg kan vise deg veien. Kom du for noe spesielt?
Jeg ante ikke hva nissejobben gikk ut på!
Guttungen som rotet til her, veltet et juletre i hovedetasjen.
-Takk, John. Jeg kommer. -Greit.
Det er alltid noe å gjøre her!
Jeg må ta hånd om det. Følg veien nedover,-
-så ser du en stor dør. Han sitter bak den.
-Utmerket. Takk. -Jo, ingen årsak.
Ingen årsak.
Ok. Cliff, kan du flytte deg litt til venstre?
Til venstre for meg.
-Ok. Tror du at du kan smile? -Smilet dro for fem minutter siden.
-Vi har nok et bilde vi kan bruke. -Vær tålmodig et lite øyeblikk!
Klagde jeg da du ba meg grave ut tolv gresskar? Nei.
Mamma, klagde jeg da jeg måtte gå med kalkunlue på thanksgiving?
Gi meg et halvt minutt, ok?
Jeg trykker på timeren...nå!
Ok.
-Si "Rudolf"! -Rudolf!
Ikke verst. Ingen Vanity Fair-forside, men det duger.
-Få se. Jeg har vetorett. -Slett ikke.
Den mistet du da du begynte å leke med Photoshop.
Folk snakker ennå om bildet. Så pinlig!
Ja, det var bra!
Gjett hvem som tok kontakt forleden! Ben. Husker du Ben?
-Hvem? -Vi gikk på grunnskolen sammen.
Ben Collins? Dere var jo uatskillelige!
-Hvem er denne Ben? -Jeg hadde glemt ham.
Mr Collins' sønn fra første ekteskap.
Mr Collins, sjefen min? Har han en sønn?
Hvorfor vet ikke jeg det?
De skilte seg, og Ben flyttet med moren.
Han begynte på internatskole. Vi så ham ikke mer.
Han burde ha nevnt ham.
Vi vet ikke hele historien. Han hadde nok sine grunner.
Hva gjør han her etter så lang tid?
Jeg vet ikke, men vi ses senere, så jeg skal spørre ham da.
-Kan vi ta ett til? -Kjære vene...
Av disse tre syns jeg at vi skal velge dette.
Vi har samme dilemma hvert år.
Hva er det? Du virker bekymret.
Ashley...du vet hvor mye du betyr for meg og butikken.
Det var pent sagt!
Jeg har prøvd å finne ut hvordan jeg skal si dette.
Og...
Hva da? Hva er det?
Hvert år funderer jeg på det samme, nemlig hvordan fremtiden blir.
Og...burde jeg etter hvert gi noen andre ansvaret?
Jaså? Det visste jeg ikke.
Du vet nok hvor høyt jeg verdsetter alt du har gjort for Emporium.
-Du er som familie. -Du også.
Derfor må du ikke bli tatt på senga.
Av hva da?
Jeg har faktisk en sønn fra mitt første ekteskap.
-Han har kommet hjem. -Jeg fant faktisk ut om det i går.
Broren min Cliff og ham var venner da de var små.
Jeg er ganske forbauset over at du aldri har nevnt ham.
Det er vanskelig å snakke om, så jeg pleier å la være.
Jeg føler meg mislykket som far.
Nå håper jeg på en ny start. Vi prøver å finne ut av ting.
Forhåpentligvis hjelper han oss å utvide netthandelen vår.
Du forblir nestleder og styrer virksomheten.
Jeg hadde satt pris på om du kunne introdusere ham.
Hjelpe ham å forstå hvordan alt fungerer.
Om det fungerer, håper jeg han blir her.
Jeg vil at dere skal samarbeide for å gjøre butikken så bra som mulig.
Selvsagt, absolutt.
Han er her. Jeg kan presentere dere.
Ben?
Alt bra på nissens juleverksted?
-Jo... Alt er bra nå. -Bra.
-Kjenner dere hverandre? -Vi møttes i all hast i går.
-Hei, jeg heter... -Ashley.
-Hvordan visste du...? -Cliff.
-Han sa du styrte ting her. -Ja...
Så flott. Dette er vel bra?
Dere har sikkert mye å snakke om, så jeg skal la dere være i fred.
-Det blir kjekt å jobbe med deg. -I like måte.
Ok.
Oi sann! Unnskyld... Ok. Ha det.
Hun er topp. Du vil trives med henne. Hun har mye hun kan lære deg.
Jeg har en mastergrad og har jobbet for større firmaer.
Hun kjenner butikken ut og inn.
De ansatte elsker henne. Det er viktig.
-Kanskje du ikke trenger meg her, da. -Unnskyld, jeg antydet ikke...
Vi har en del å bearbeide, men jeg vil ikke ha en dårlig start.
Jeg er glad for at du er her.
-Ok. -Strålende.
Hva har du hørt?
Det sies at mr Collins har tatt inn et vidunderbarn for å ekspandere.
En businessfyr med masse ideer som fører til store forandringer.
Du vet noe.
-Du må love ikke å si noe. -Det er jo meg! Kom igjen.
Det er ikke offentlig ennå, men han henter inn noen.
Og hør på dette, det er sønnen hans. Ben.
Har mr Collins en sønn? Er han singel?
Er det alltid din første tanke?
Ja! Jeg skal jo finne en date til nyttårsaften!
-Har han kjæreste? Er han gift? -Du er helt utrolig.
De har ikke hatt kontakt på årevis. Nå vil de gjenoppbygge relasjonen.
Det er jo søtt, men hvordan reagerer du på dette?
-Hvordan påvirker det deg? -Jeg vet ikke. Det er komplisert.
Ingenting er bestemt, men jeg er litt urolig.
Særlig etter å ha jobbet så hardt de siste årene.
Vi trodde jo at du skulle ta over etter mr Collins.
Og nå er den tapte sønnen tilbake.
Kanskje du burde overveie det andre jobbtilbudet.
Tanken slo meg. Jeg ser det an hva som skjer, men du har rett.
Det er nok lurt å holde dørene åpne inntil videre.
Ja, det er jeg enig i.
-Hvordan er han, sønnen? -Det er det verste. Han er hyggelig.
Nå begynner jeg å mistenke at han er kjekk også.
-Det sa jeg ikke. -Vis meg et bilde.
-Hvorfor skulle jeg ha et bilde? -Har du ikke søkt på nettet?
-Ben Collins? -Ben Collins.
Er det reaksjonen din?
Han ser ut som fyren som var inne på avdelingen i dag.
Først tenkte jeg at han var heit, men så stilte han rare spørsmål.
På hvilken måte da?
Han snakket om fortjenestemargin og salgseffektivitet.
Da jeg hørte ryktet, syntes jeg det var snålt.
Ja...
God morgen. Julen er jo vår travleste periode. Det krever mye av dere alle.
Jeg kan ikke være stoltere over butikken, dere, og det vi oppnådd.
Jeg ser på oss som en familie. Og hva vi ville vært uten familien?
Apropos familie: En fra min er kommet tilbake i livet mitt.
Sønnen min Ben.
Vi har gjenopptatt kontakten, og eplet falt ikke langt fra stammen.
For meg er denne butikken livet mitt.
Når jeg ser fremover, føler jeg at jeg har tatt denne butikken,-
-The Emporium, så langt jeg kan på egen hånd.
Men med Bens dyktighet og erfaring-
-vet jeg at han sørger for at vi er konkurransedyktige og utvikler oss.
Med det sagt, ta imot sønnen min Ben.
Takk for den varme velkomsten. Jeg er veldig glad for å være...
-Hvorfor går han med dress? -Jeg elsker menn i dress.
Jo, men det føles så firmaaktig, eller hva?
...når vi fører The Emporium til det nasjonale markedet.
Takk.
Kom inn!
-Polkagris? -Nei takk.
Du bør nok droppe dressen.
Det var det jeg fryktet. Jeg fikk noen blikk.
Du er veldig stilig, men den er litt fryktinngytende.
Du har sett folket i butikken. Ingen kler seg sånn.
Bortsett fra selgerne i dressavdelingen.
-Jeg ville gjøre et godt inntrykk. -Vi er en sammensveiset gjeng.
Som faren din sa, som en familie.
-Dressen er litt... -Sjefsaktig.
-Du må være tilgjengelig. -Takk. Jeg føler meg frem.
Jeg setter pris på rådet. Og jeg vet at dette er nytt,-
-men jeg har tatt meg noen runder i butikken,-
-og det er noen ting vi kan forbedre og oppdatere.
Jaha! Jeg fikk for meg at du likte det jeg hadde gjort.
Det gjør jeg, men forandring er bra.
Butikken må være synkronisert med hvordan folk handler i dag.
Ja vel? For eksempel...?
Vi må fokusere på varer med høyere fortjeneste.
Få folk til å bestille på nettet, komme hit, hente det og gå ut.
Det er mer effektivt og reduserer kostnader.
Greit. Det er ingen dårlig idé, men det er litt upersonlig.
Vår egenart er det personlige preget.
Ifølge kundeundersøkelsene er det derfor de er lojale.
Jeg forstår det, men vi vil nå ut til en bredere kundekrets.
Folk vil ha ting raskt og enkelt. Det øker salget, alle vinner.
Tror du ikke at du vil...
...observere litt og bli kjent før du gjør store forandringer?
-Jeg har gjort dette i årevis. -Fint, jeg også.
Jeg forstår, men jeg har et nytt perspektiv og flere års erfaring.
-Forandring kan være bra. -Jeg er ikke imot forandringer,-
-men man trenger ikke å droppe det som funker.
Jeg har jobbet i butikken lenge, og jeg vet hva som funker og ikke.
Ok. Jeg liker konkurranseinstinktet.
Gjør vi dette til en konkurranse? Jeg liker utfordringer.
I så fall gjør du det på din måte, så gjør jeg det på min måte.
Da ser du nok at ideene mine er...bedre.
Du kommer dessverre til å tape, for du tar fullstendig feil.
Ikke uroe deg. Du blir vant til det.
-Hvordan reagerte hun? -Jeg overrumplet henne.
-Hun er fyrig. Det liker jeg. -Ja, det er det ingen tvil om.
Hun har satt sitt preg på butikken.
Hun og faren din har styrt den i ti år.
Hun ble nok tatt på senga da du kom.
Jo, det skjønte jeg.
Alle i familien vår drev med idrett. Hun er svært konkurranseinnstilt.
Kanskje hun virker hard utad, men på innsida er hun en myk.
Hun elsker butikken like høyt som faren din.
-Det må du respektere. -Jeg forstår det.
På sett og vis er jeg sjalu på forholdet deres.
De har det jeg alltid har ønsket.
Det er som om jeg ikke kjenner ham overhodet.
Ashley hjelper deg nok gjerne.
Hun er glad i faren din og gjør alt for ham, også dette.
-Tror du hun hadde gjort det? -Ja, selvsagt.
-Er du sulten? -Jeg kan spise.
Mamma bor i nærheten og lager fantastisk mat.
Vi kan spise middag. Ashley er kanskje der,-
-og foreldrene mine vil garantert treffe deg.
Ja, det høres flott ut.
Vi stikker innom meg, så jeg ikke kommer tomhendt.
Ok.
Kan man få karpaltunnelsyndrom av å knytte sløyfer?
-Hvor mange har du? -Jeg vet ikke, men bare fire igjen.
-Jeg gleder meg alltid til å få min. -I år må du dessverre vente.
Første parti er til de ansatte i butikken.
Ti stykker spurte om dem i dag.
Ok. Da må du vente på partiet med julekjeks.
Du vet hvor mye jeg... Du vet hvor høyt jeg elsker de der!
Jeg baker dem også til kolleger.
Det er fint med hjemmelagde gaver. Det har jeg etter deg.
-Det betyr så mye mer. -Enig.
Selv om jeg risikerer å miste fingrene nå.
-Mamma? -Her inne!
Jeg har en overraskelse til deg. Vi har vel plass til én til?
Ben! Er det deg? Jøss, så lenge siden!
Du nådde meg ikke til midjen sist jeg så deg.
-Det er lenge siden nå. -Velkommen!
-Jeg håper jeg ikke trenger meg på. -Selvsagt ikke. Så godt å se deg.
-Hei, Ashley. -Hei, Ben.
-Kan jeg hjelpe deg med maten? -Slett ikke. Du er gjesten vår.
Alt er klart her ute. Cliff, hjelp meg å dekke på.
Ashley, du kan vel vise Ben rundt?
Plikten kaller. Oppfør dere nå.
Så flott pyntet! Moren din har teken på dette.
Det var faktisk meg.
Det forbauser meg ikke. Du kaller deg vel juledronningen?
Ikke jeg. Andre kaller meg det. Jeg rår ikke over hva de sier.
Lyset dufter godt. Det minner om jula hos oss.
Jeg bør kjøpe noen. Er de fra Emporium?
Nei, jeg ga dem til foreldrene mine til jul i fjor. Jeg lagde dem selv.
Det forbauser meg ikke etter alt du har gjort i butikken.
Jeg elsker å lage ting i gave.
Nå for tiden kjøper folk ting uten å tenke stort over det.
Det er bare en transaksjon. Lager man noe, viser man omtanke.
Snodig sagt av en som driver et varehus.
Man kan absolutt kjøpe noe spesielt.
Derfor støtter jeg lokale håndverkere og selger tingene deres.
Maten er ferdig!
Takk for maten. Dette var deilig.
Vi er så glade for å ha deg her og tilbake i byen.
Ja, som kollega av datteren deres. Dere vet nok hvor dyktig hun er.
Vi er veldig stolte av jenta vår.
Hun har utrettet mirakler i butikken. Så nøye med detaljene!
Det har hun fra moren sin.
Jo, det stemmer. Denne er til deg.
Ben, så bedårende! Har du laget den?
Ja, jeg snekrer litt på fritiden.
Maskinen min lager alle mulige former.
Man legger til designet, tar det ut, pusser, lakkerer, og voilà!
Har du sett, Ashley?
Veldig imponerende, for noe som er lagd av en datamaskin.
Få se...
Det ser ut som om han kan gi pynten din konkurranse.
Jeg vet hvor jeg henger den.
-Den får treets beste plass. -Det trenger du da ikke.
Jeg har lyst. Den er spesiell og må vises frem.
Jøss, Ashleys pynt blir avsatt!
-Du er her på en lørdag. -Du også.
Jeg gikk gjennom kortene. Vi velger et vi sender til kundene.
Faren din glemte å velge et forleden.
Hva syns du?
Vi trenger hans godkjennelse før jeg sender noe til trykkeriet.
-Hva er det? -Det er fint, men...
Vi jobber med lokale kunstnere. Dette er finalistene.
Jeg tror jeg heller mot dette.
Ja, men hvis du vil nå ut til et større publikum...
...kanskje vi skal prøve noe nytt?
Jeg ser for meg et videojulekort. Noe de kan dele på sosial medier.
Vi kan få med alle. Det kan bli morsomt.
Jeg vet ikke. Vi nærmer oss deadline allerede.
Du sier jo at butikken er som en stor, lykkelig familie.
Det viser vi vel best ved å få med alle på ett kort?
Jeg har lekt med noen ideer og... Hei, pappa.
-Hei. Hva gjør dere på? -Hei!
Raskt spørsmål: Ashley og jeg har snakket om julekortene.
De ferdige versjonene er her. Vi trenger bare å velge et.
Jeg tenkte vi kunne prøve noe nytt. Jeg så for meg et videojulekort.
Tenk om den sprer seg og setter oss på kartet.
-Ingen dårlig idé. -Kundene våre er glade i julekortene.
Jo, men når vi et større publikum, kan det være verdt å overveie.
-Hvor lang tid ville det ta? -Gi meg noen dager.
Det høres bra ut. Vi har kortene som reserveplan.
-Jeg må stikke. Vi ses siden. -Greit.
-Jeg mente ikke å... -Nei da, jeg er fleksibel.
Ok, jeg prøver å være fleksibel. Ingen dårlig idé, bare noe nytt.
Hvis vi regner med pynten og dette, hva er stillingen?
Unnskyld. Teller vi poeng nå?
Jeg tror det var det du gjorde, ja.
Foreldrene mine ville være snille siden du var gjest, med pynten.
Jeg vet ikke. Moren din ga pynten min hedersplassen.
Og ingen beslutning er tatt angående denne videoen.
-Ikke regn seertall før den er laget. -Så søtt.
I bransjen ville mange sagt at jeg er ekspert på dette.
Jeg var ganske viktig innen varehandel.
Søren, jeg glemte maktdressen din.
Touché, bra spilt.
Jeg trenger hjelp med videoen. Du kjenner alle i butikken, så...
Ja, bare du ikke ber meg om å synge eller danse,-
-for jeg kan ikke danse og synger kun i dusjen.
Greit, skjønt nå vil jeg se deg synge og danse.
-Det kommer aldri til å skje. -Greit.
-Du, Ben? -Ja?
Cliff, Andie og jeg skal kjøpe juletre.
Hvis du vil bli med, kan vi snakke om julevideoen.
Det ville vært flott.
-Ok. -Greit.
-Jeg inviterte med Ben. -Ba du Ben?
Han kjenner ingen i byen.
Han vil snakke om julevideoen og...
Jeg vil ha din mening om ham. Jeg vet ikke helt hva jeg tenker.
Rent teknisk har jeg allerede møtt ham.
Jo, men jeg vil ikke ha din forutinntatte mening.
-Hei! -God kveld, damer.
-Hei, Andie! -Hei!
-Godt å se deg igjen. -Lenge siden. Står til?
Bare bra.
-Unnskyld. Møt kompisen min Ben. -Ja, vi møttes i butikken.
Vi har ikke blitt presentert, men hyggelig å møte deg.
Klare for å rocke juletreet?
-Ja... -Sa jeg det?
Ben gikk på en stilig kostskole ute i skogen.
De drev med villmarkspedagogikk. Han vet et og annet om friluftslivet.
Vi skal finne det perfekte juletreet.
Det gjør meg ikke til ekspert, men jeg kan sikkert hjelpe til.
-Skal vi ta en titt? -Kom igjen.
-Hva med dette? -Nei, det er en balsamgran.
Den drysser lite, men ser litt skjev ut.
Du fremstår som edelgranstypen.
-Jaså? Hvordan det? -Den er mer klassisk.
Kanskje jeg ikke er så forutsigbar. Hva med denne blågranen?
-Grenene holder på pynten. -Er du trekirurgen nå?
-Jeg undersøker alltid på forhånd. -Da må du plukke barnåler daglig.
Frasergranen er dyrere, men drysser ikke like mye.
-Men lukter ikke så juleaktig. -Sant nok.
Flørter folk slik nå?
Da er jeg ille ute, for jeg vet ingenting om trær.
Øv deg på flørting på meg. Jeg har årevis med erfaring.
-Jeg sier fra om du er god. -Greit.
-Hva med dette? -Nobeledelgran.
Myke, glinsende nåler, julelukt... Du er flink til å velge.
Ja. Dette er granen min.
-Skal jeg bære det til bilen? -Hvorfor tror du Cliff er med oss?
-Hva med deg? Skal du ha et juletre? -Nei. Jeg har en...
Jeg har et fiberoptisk tre som tennes fra appen.
Har du falskt juletre og hevder at du elsker jula?
Unnskyld, men kan treet ditt sette på et lysshow-
-med juletema? Neppe. -Nei, for det er harry.
Det beste med julen er å løsne floken og sette på lysene!
Vil dere komme innom i morgen for å pynte treet i siste liten?
Ja, det lyder morsomt!
-Ja. -Ja.
Når begynte hun å gjøre ting i siste liten?
Ok, Cliff. Bærer du det til bilen?
Vi ses der. Vi kjøper te.
-Ok. -Kom igjen.
Er dette straffen for at jeg har et kunstig tre?
Se på den!
Rart hvordan hun tilfeldigvis hadde popkorn.
Jeg er faktisk imponert over at hun tar imot hjelp.
-Ingen gjør det som hun vil ha det. -Sant nok.
Jøss, den er fortryllende!
Jeg lagde den for noen år siden.
Det er klart. Hvordan vil du ha girlanderen?
-Hvis du begynner... -Øverst.
Prøv å spre den utover mot bunnen.
-Jeg liker detaljplanleggingen. -Ja. Hva ellers skal man gjøre?
-Hjelper du meg? -Ja. Jeg begynner...fra denne sida.
-Og så... Vent. Ok, unnskyld. -Ingen fare.
-Over, under... -Ingen fare. Takk.
Da så...
Kan du henge den nær toppen? Jeg når ikke helt opp.
-Jeg kan hjelpe deg. -Nei, jeg gjør det.
-Hvem vil ha varm sjokolade? -Ja!
Ja? Cliff? Hjelper du meg på kjøkkenet?
Ja, selvsagt.
Nei, den må nok litt til høyre. Snu den... Det er ikke framsida.
Litt lenger ned. Der. Det er perfekt.
-Nå, hva tror du? -Om hva da?
Ashley og Ben! Det er noe i lufta.
-Jaså? Det merket jeg ikke. -Menn er så uvitende.
Hva er det?
Vel, de er begge glad i jula.
Hva er det man sier? Det finnes noen for alle.
-Er du også et julemenneske? -Jo da.
Jeg liker julen, men halloween er nok mer min greie.
-Jaså? -Jeg elsker å kle meg ut.
Ok. Ignorer det.
Vent nå litt. Hva er dette?
Det er fra i fjor, eksen min. Vi gjorde det slutt like etterpå.
Han fattet det ikke. Jeg ville gå med parkostyme, og han nektet.
Hvorfor være i et forhold om ikke for parkostymene?
-Det er en av de store fordelene. -Eller hva?
Det var ikke eneste grunn, men det lovet ikke godt.
Tenk at du er så glad i halloween!
Det er yndlingshøytiden min. Se her.
Jøss! Det er jo fantastisk!
-Hvor er den varme sjokoladen? -Beklager!
Et øyeblikk til. Kanskje vi skal senke varmen.
Skål for de beste juletrepynterne.
-Skål! -Skål.
Jøss, for en god kakao.
Dette er ingenting. Ikke ta det ille opp.
-Vi blandet i pulveret med omhu. -Det er ikke det.
Vil du ha en utrolig god kopp kakao,-
-smak den meksikanske i byen. Den endrer livet ditt!
Ashley vet det beste stedet for alt. Hun er mesteren på sånt.
-Det er sant. -Jaså?
Jeg trenger den typen kunnskap.
-Ash. Du burde vise ham byen. -Det trengs ikke.
-Det gjør jeg gjerne. -Det gjør hun gjerne.
Jeg liker å vise folk rundt.
-Jaså? -Ja.
Kanskje du lærer deg å verdsette min type jul.
-Ok. -Greit.
Det bakeriet har verdens beste gulrotkake.
Jeg spiser den hver bursdag. Ingen annen er god nok.
Der er bokhandelen. Jeg vet at man kan kjøpe bøker på nettet,-
-men jeg vil støtte lokale butikker.
Vil du ha en anbefaling, spør etter Nancy.
Sier du hva du liker, gir hun deg en perfekt anbefaling.
Dette stedet har forandret seg. Jeg kjenner ikke igjen stedene.
Cliff hadde rett. Du vet hvor det beste er.
Det er jobben min.
Det er det som gjør byen og Emporium så spesielt.
-Alle støtter hverandre. -Hva er det?
De forbereder alt til juletretenningen.
Her har vi julekjeks-konkurransen.
Skal du melde deg på?
-Absolutt. -Greit.
Jeg gjør det som regel bra. I fjor vant jeg over lille mrs Reese.
Hun ser ut som en søt bestemor, men er beinhard.
Hun vil prøve å slå meg i år.
Jeg har øvd meg hele uka og finpusset oppskriften.
Så søt! Et år fikk Cliff og jeg sleder i julegave.
Vi akte nedover den bakken da jeg mistet kontrollen over sleden.
Jeg traff en lyktestolpe og måtte sy sju sting.
-Jøss! -Jeg vet det.
Vi kaller det "legevaktjulen". Jeg har ennå arret på kneet.
-Skal vi vise dem? -Jeg elsker snøballkrig.
Kom igjen!
Jeg løper, jeg springer!
-Takk for at du oppmuntret meg. -Takk for at du var med på det.
Takk skal du ha.
-Dette var morsomt. -Var det det?
Jeg er gjennomvåt, og du ville nok bare vise deg frem!
-Enda en ting du er bedre til. -Kanskje det.
Jeg bare tuller. Det var gøy. Selv om vi fikk juling av barna.
Takk for at du beskyttet meg og egoet mitt.
-Se så søtt. Så romantisk! -Jeg antar at det er et tegn.
-Et tegn? -Ja.
På tide å kjøpe kakao.
-Nettopp. -Da går vi.
Hva gjør mexicansk kakao så spesiell?
De bruker kakaopletter som er ristede og malte med mandler,-
-kanel, sukker, vanilje, samt andre krydder.
Det er muskat og cayenne, og så tilsetter de konsentrert melk.
Resultatet er den søteste, fyldigste kakaoen du har smakt!
Jeg elsker hvordan du gleder deg over hver minste lille ting.
-Klar for livsendringen? -Nå smaker vi.
Den er fantastisk!
-Jeg har ikke smakt en som er... -Myk?
Cayennepepperen gir en ekstra kick.
Kom igjen.
Å vokse opp her og sånt som dette-
-har fått meg til å verdsette ting som er lagd for hånd, med hjertet.
Alle her er stolte over yrket sitt og det de lager.
Det har vel preget meg.
Det er vel derfor jeg vil omfavne og føre de tradisjonene videre.
-Enig. Jeg kunne drukket to til. -Jeg er glad for at du likte den.
Det er mye bra med dette stedet.
Det må være rart å være tilbake etter så mange år.
Ja. Jeg var ikke her så mye som barn...
-...men jeg føler meg hjemme. -Jaså? Det forbauser meg.
-Hvorfor det? -Jeg trodde du var en storbytype.
Jeg elsker å være i storbyen, men det er ikke der jeg vil bo.
Jeg trodde dette var et springbrett til noe større og bedre.
Jaså? Hvorfor sier du det?
Dette er stedet jeg vil stifte familie.
Det er en av grunnene til at jeg kom tilbake.
-Du har tenkt gjennom det. -Ja, selvsagt.
Jeg gjør ingenting halvhjertet.
Ja... Jeg er likedan.
I min familie er ikke 100 % tilstrekkelig.
-Det er vel på tide å gå. -Ja.
Dette var hyggelig.
Takk for omvisningen og kakaoen.
-Den var helt fantastisk. -Jeg vet det.
Det er sant. Jeg finner det beste av alt.
Disse siste dagene har virkelig vært...
-Unnskyld. -Ingen fare.
-Jeg må ta den. -Ja.
Pappa. Hei. Hvordan går det?
Ja, klar foran den store dagen. Det blir gøy å lage videoen.
Jeg vil at du skal like den.
Utmerket. Vi ses i morgen tidlig.
Hva er det?
Jeg glemte at jeg har litt jobb før et møte med faren din...
...mr Collins, i morgen. Engst deg ikke, det er etter innspillingen.
Ja, vær så god. Vi ses i morgen.
Jeg håper du er klar til å synge og danse.
-God natt, Ben. -God natt, Ashley.
-Den er så søt. -Takk.
Jeg elsker den også. Så fin.
Hva i alle dager?
Greit!
God jul. Liker dere dressen?
-Den støtter jeg! -Han er faktisk ganske søt.
-Ja... -Hva sier dere?
-Ja, dressen er søt. -Ja visst, dressen...
Takk for at dere kom.
Jeg håper dere er klare for moro, for vi skal lage et videojulekort!
Jeg har latt meg inspirere av et dikt som jeg har endret litt på-
-for å speile butikken og hva den betyr for oss.
Og Sidney fra sminkeavdelingen viser seg å være svært kreativ.
Hun har funnet kostymer som setter prikken over i-en.
Vi løfter fram avdelingene og de ansatte.
Det skal bli en hyllest til butikken!
Spiller vi kortene riktig, vil videoen kanskje spre seg.
Her kommer Sidney med rekvisittene.
-Nå setter vi i gang! -Kjære vene.
Ok, dere. Jeg håper dere liker disse like mye som oss!
Hva synes du så langt?
Stilig dress. En forbedring fra den forrige.
Folk ser ut til å more seg. Det er et godt tegn.
-Blir du også med? -Ja, jeg jobber jo her.
Fint, jeg trenger all hjelp jeg kan få.
Det spørs. Jeg har ikke opptrådt siden high school-fiaskoen min.
Kanskje det bidrar til at den spres.
-Vi "trender" på et blunk. -Hurra...
Ok, Andie, når du er klar.
Det var kvelden før julaften og i hele butikken
Jobbet nissene så hardt
Med bånd og rosetter skulle pakkene slås inn
-Replikk? -Det var kvelden før julaften...
Presanger som varmer hele året
Så alle julepønskene oppfylles
For å få ut presangene
Ønsker, ikke pønsker...
-Ja! -Får jeg prøve en gang til?
Presanger som varmer hele året
Kom og bli pakket inn her
Andie her. Er du singel og kjekk, kom innom.
-Ønsker! Jeg skal bare... -Bare singel. Det holder.
Og nå?
Jeg er forvirret, Ben. Hva vil du at jeg skal gjøre?
Det er ingen fare. Det er greit.
Ta imot gaven når den kastes. Er du klar?
Ok, nå kommer den!
-Begynner vi nå? -Ja.
-Ben? -Ja?
Vi har dårlig tid. Vi åpner om ti minutter.
Jeg trenger bare...ett minutt til.
-Hei... -Ja?
Dette klarer du. Jeg har en idé.
Sidney? Kan du ta neste vers?
-Er det greit? -Ja.
Takk.
-Klar? -Ja.
Gavene var valgt ut med omsorg for å gi glede på gater og torg
-Perfekt! -Der satt den!
Fantastisk! Vil du prøve igjen? Ok.
Jeg tok imot!
Takk for all hjelpen. Jeg hadde ikke klart det uten deg.
Det var en laginnsats. Alle ville gjort det samme.
Ja, men folk ser opp til deg. Det er til stor hjelp.
-Iblant trengs personlig preg. -Det poenget går til deg.
Apropos, jeg takker gjerne ja til det preget på redigeringen.
Hvis du vil hjelpe meg med den?
-Så det er noe du ikke er flink til? -Det sa jeg ikke. Pass deg nå.
-Hjemme hos meg etter jobben? -Høres bra ut. Det ville vært en ære.
Nissene jobbet så hardt med å få ut gavene...
-Hei! -Hei!
Denne er til deg. En slags innflyttingsgave.
Du husket at jeg likte lyset ditt.
Og jeg tenkte at du trengte noe som kunne varme stedet litt.
Du kommer beleilig, for jeg har kjørt meg fast.
Jeg får det bare ikke til å funke. Du kjenner alt bedre. Kom inn.
Takk.
Bånd og rosetter skulle gaven danne Så alle juleønskene dine ble sanne
Hvis du korter denne delen ned, får vi et bedre tempo.
Her bør du klippe til vidvinkel. Det løfter fram gavene bedre.
Det blir litt statisk med nærbildene.
Unnagjort.
Presanger som varmer hele året
Det er hundre ganger bedre. Du aner ikke hvor stor hjelp du var.
Dette er morsomt. Du gjorde en god jobb.
Jeg liker dette...med deg. Å jobbe.
Ja, samme her.
Det vil ta tid å laste den opp. Jeg har en...
Jøss, så lenge vi har jobbet!
Jeg lovet pappa å kjøre innom og se på julelysene våre.
Vi pleier å ta dem frem etter julegenserfesten.
Jaha.
Vil du bli med?
-Ja. -Ja?
-Da drar vi. -Greit!
Takk.
Det er én stor knute.
Ok.
Jeg har jo sagt hvordan man skal lagre dem.
Hei, dere!
Jeg blir alltid redd når jeg ser dere jobbe med belysningen uten meg.
Vi vil jo ikke at politiet skal komme i år igjen.
Jeg har tenkt på alternativer. Vi bør velge noe tradisjonelt.
-Det gjør vi hvert år! -Det blir veldig elegant.
Hvite lys og hvite stearinlys i vinduene.
-Det blir veldig Dickens-aktig. -Ja, det kan vi vel gjøre.
Det høres...kjedelig ut, Ashley.
Kom igjen, Cliff. Det er klassisk.
Ben har god smak. Vi spør ham.
Ja, det høres fint ut.
Men hvis dere virkelig vil vise hvor mye dere liker julen...
Jo, la ham fullføre. Vi vil vise det!
Ja?
Det finnes kule maskiner som gjør at dere kan vise julebilder på huset.
Så synkroniser dere lysene med en spilleliste,-
-så folk kan finne kanalen og høre på den på radioen.
-Det lyder fantastisk! -Jeg liker ideen.
Og tanken på Cliffys julespilleliste.
Vent, jeg syns ikke...
Dere kan skaffe en LED-skjerm som viser julehilsener til forbikjørende.
-Strålende! -Jeg liker det.
Når dere er ferdige, har jeg sider til dere.
Vi diskuterte akkurat årets julelys.
Jeg tenkte noe elegant, tradisjonelt, hvitt.
Det høres bra ut.
-Ja, eller... -Et synkronisert lysshow med musikk!
Ja, og med videobilder!
-Går det an? -Det er enkelt.
-Last ned appen, så fikser den alt. -Jeg stemmer for det.
Greit. Da overlater jeg det til dere.
-Ok. -Flott.
Ok...
I julen vi håper vi dere kan bedåre
Med presanger som varmer hele året
-Ble den ikke bra? -Har han vist deg den?
Ja, han sendte en link. Han sa at han jobbet sent med den i går.
-Har du sett ham i dag? -Nei, det har jeg ikke.
Han blir nok glad for at du likte den.
Mange la ned mye arbeid i den.
Kan jeg spørre deg om noe? Har jeg gjort noe galt?
-Hva mener du? -Du skjønner...
Han ba meg ikke bli med i videoen.
Han sa at han ikke ville ha meg hengende over seg.
Gratulerer. Du har akkurat beskrevet hvert eneste forelder/barn-forhold.
Iblant vil ikke engang jeg ha deg hengende over meg.
Jeg vil at du skal stole på meg, at jeg klarer av jobben.
Vi har bygd opp tilliten vår på mange år.
Jeg var ikke til stede. Jeg vet ikke hvordan jeg skal gjøre opp for meg.
Bare gjør så godt du kan. Nå, i denne stunden.
Dere er ikke så ulike som du tror. Iblant er dere faktisk nifst like.
Bare vær der for ham.
Tenk at han spolerte lysplanene mine.
Hva er det med menn og teknikk? Har det en app, vil de ha det.
Og jeg som hjalp ham med videoen, så lurer han med seg familien min?
Jeg har nok aldri sett deg så nervøs. Hva er det?
Herregud... Du liker ham.
-Ja, omtrent så mye. -Du liker ham!
Han er ganske flott. Og vi har det ganske kjekt.
Men sånt som det med belysningen får meg til å betvile følelsene mine.
Hvordan kan man like noe og samtidig ville endre det?
Nå beskrev du hver kjæreste jeg har hatt.
Sant nok.
Apropos ubekvemme forhold... Jeg vil spørre deg om noe.
Hva da?
Hva er greia med Cliff?
Hva mener du?
Da vi var sammen og pyntet treet, hadde vi et lite øyeblikk.
Med broren min?
Jeg har aldri tenkt på dere slik, men...
-Mener du det? -Ja.
Jeg vil ikke gjøre noe hvis det er rart for deg.
-Det må ikke påvirke forholdet vårt. -Nei da! Du burde satse på det.
-En av oss burde få være lykkelig. -Takk.
Skjønt det blir kleint å være femte hjulet på nyttårsaften.
-Det kan bli morsomt. -Ja?
Vi skal nok gifte oss snart, så...
-Den har 30 000 visninger. -Dette er strålende, Ben.
Folk stoppet meg i morges og sa at de elsket den.
Vi ville fange essensen og vise hvor fin familien er.
Det gjorde dere virkelig.
Angående denne rollen som administrerende direktør.
-Er det virkelig hva du vil? -Absolutt.
Jeg har aldri vært like sikker på noe før.
Men hvordan blir det med Ashley? Hvordan kommer hun til å ta det?
Det er nok ikke det hun håpet på, men det er jo i firmaets interesse.
-Vi får vente med å fortelle det. -Ja.
I påvente av det, gratulerer, herr leder.
Tusen takk.
Få se den igjen.
Tusen takk. Ha det.
-Hva er det? Du ser... -Du aner ikke hva jeg nettopp hørte!
-Mr Collins gjør Ben til leder. -Etter alt du har gjort? Vanvittig!
Ben lurte på hvordan jeg tok det. De gikk ut fra at jeg ville forstå.
-Nei. -Jeg forstår det jo.
Ben er sønnen, og han er glup og kompetent.
Men jeg har jobbet så hardt for dette de siste årene.
Kanskje jeg bare burde gå videre.
-Tenk at Ben gjør dette mot deg. -Ja.
Jeg visste han ble en del av firmaets framtid.
Men etter at jeg har lært ham alt og fått ham til å føle seg hjemme,-
-trodde jeg ikke han tok jobben-
-jeg har jobbet så hardt for. -Og du har følelser for ham.
-Ja. -Ja.
Han tråkket over meg for å få det han ville ha.
Jeg kan ikke være med noen som gjør sånt mot andre.
Hva skal du gjøre?
Jeg tar den andre jobben.
Jeg skal gi Ben hard konkurranse når jeg jobber for rivalen vår.
La meg spandere kaffe. Vi skal løse dette.
Jeg gleder meg også.
Det er en stor sjanse. Jeg er veldig spent.
Ok. Ha det.
-Får jeg komme inn? -Ja.
Bare ikke mangelen av lysbilder plager deg.
Ok, jeg fortjente den. Det er litt derfor jeg er her.
Jeg har dårlig samvittighet.
Iblant går jeg for langt, selv om jeg bare vil hjelpe til.
Jeg ble litt overrasket, særlig etter at jeg hjalp deg med videoen.
Beklager. Jeg tenkte meg ikke om.
-Du får visst alltid viljen din. -Det er ikke med hensikt.
-Var det alt? -Ja.
Jeg har mye å fikse før jeg kan gi meg, så...
Ok.
Hvem skal gi meg morgenkaffen på jobb hver dag?
Jeg vet det.
Det blir tomt ikke å møte deg hver dag, men vi kan chatte.
Jeg kommer jo hjem og hilser på familien og deg.
Du kan besøke meg. Det er ikke så langt.
Det nye firmaet bør vite hvilken stjerne de får!
Det gjør de.
De var så glade over å få meg, særlig etter at jeg takket nei.
Det føles bra at folk vil ha en.
Når skal du si det til mr Collins?
Herregud...
Det har jeg ikke engang tenkt på. Jeg vet ikke om jeg klarer det.
Det er en spennende mulighet, men det er virkelig bittersøtt.
Jeg kan ikke gå inn dit igjen. Det blir så tøft å ta farvel.
Men du må si det til dem.
Ja.
Om jeg skriver oppsigelsen, kan du gi den til dem?
Du vet at jeg gjør alt for deg.
Takk. For du må kanskje rydde ut av kontoret også.
Disse ser veldig gode ut. Jeg henter sakene dine mot en boks med slike.
-Avtale. -Avtale.
-To bokser? -Nei, bare én.
Flaks at du er her! Har du sett Ashley?
Ja, og hun ba meg gi deg denne.
-Hva er dette? -Du rotet det til.
Ring mamma.
Hei, kjære. Det er sent. Er alt i orden?
Unnskyld, jeg skjønte ikke hva klokka var.
Det gjør ingenting. Vi har ikke snakket siden du flyttet.
Ja. Det har vært mye på jobben, og jeg føler meg litt forvirret.
-Har det med faren din å gjøre? -Nei.
Etter en treg start har det faktisk blitt bedre der.
Nei, det er en jente. Jeg forstår meg ikke på henne.
Det er nytt for deg. Hva er problemet?
Jeg vet ikke.
Vi hadde utrolig god kjemi, på en konkurranserettet måte.
Hver gang jeg vil imponere henne, får det motsatt effekt.
Slutt å prøve å imponere henne og vis at du bryr deg om henne.
Det er et bakearrangement hun er veldig opprømt over.
Husker du da vi bakte julekaker da du var barn? Familieoppskriften?
Bak et parti med dem som en gave.
Da viser du at du liker henne og det hun brenner for.
Skriv ned dette på en lapp, ok?
Ok, vær så god.
Ok, du trenger 2,5 desiliter mel.
Vent, 2,5 desiliter mel...
Fem desiliter sukker...
Heia Ashley!
Det trengs ingen slagord her.
-Gi meg en A! -A!
Ok... Det var høyt. Slett ikke pinlig.
Hva gjør Ben her?
Han sa du ikke svarte på SMS eller samtaler.
-Hva skjedde mellom dere? -Lang historie.
-Lykke til. -Takk.
Ok.
Hallo? Hei, dere.
Takk for at dere kom til vår årlige julekjeks-konkurranse.
De fleste av dere kom for å smake.
Én ting er sikkert. Dere blir ikke skuffet.
Ifølge dommerne har vi gode kandidater.
Det var en veldig vanskelig og smakfull avgjørelse.
Får jeg be om konvolutten, sir? Tusen takk.
-Ok. -Greit.
På tredje plass: Mrs Reese og glaserte eggtoddykjeks.
-Det er vel et godt tegn? -Ja, men byens baker kan vinne.
-Vi har fortsatt sjansen. -Ja.
Og på andre plass: Ashley MacKenzie og hennes sveitsiske sjokoladekjeks!
-Bra jobbet, vennen! -Takk.
Da taper jeg iallfall mot en profesjonell baker.
Og på første plass: Nykommeren Ben Collins!
Det er sønnen min!
-Det var vel overraskende? -Ja.
-Får jeg lov? -Vær så god.
De vekker minner.
Du husker det nok ikke, men du, moren din og jeg-
-bakte disse kakene siste jula vi feiret sammen.
-Ja. -Er det sant?
Vi spiste dem, pyntet treet, og sang julesanger.
Det er et minne jeg holder kjært.
Jeg håper at vi kan skape flere sånne minner framover.
Det vil jeg gjerne.
Ok. Jeg er stolt av deg.
-Andreplass. Ikke så verst. Se. -Du har sannelig klart det.
Det er ditt verk.
Det er verdt mer enn førstepremien.
Ja...
Jeg må gå, pappa.
Ashley, vent. Ashley...
Ashley! Hvorfor løper du av gårde så fort?
Beklager, pappa. Det er så mye som har endret seg de siste ukene.
Det er som livet mitt raser sammen.
Jeg håpet å vinne i år, men å tape mot Ben...
Vennen, vi er glade i deg og alt du gjør.
Takk. Det er bare det at... julen var det jeg hadde.
Du har fjerde juli, mamma gjør thanksgiving uforglemmelig hvert år.
Og Cliffs halloween er legendariske.
Jeg er glad i deg, Ash. Og jeg liker at du vil gjøre julen fin.
Men vi må ikke glemme hva høytiden handler om.
For du har så mye å være takknemlig for.
Ja.
Du har rett.
-Jeg har rett. -Det har du alltid.
Kanskje den nye jobben er akkurat det jeg trenger.
-Forandring er bra, eller hva? -Ja.
Det gikk ikke etter planen.
Jeg trodde Ashley ville snakke med meg, men hun løp av gårde.
Jeg vet ikke hva det handler om.
-Cliff! -Kanskje Andie vet noe.
-Hei. -Hei!
-Hei... -Hva skjer?
Ben er overbevist om at Ashley ikke liker ham.
-Han tar ikke feil. -Jeg sa jo det. Vent, på alvor?
Kan du klandre henne etter alt du gjorde?
Er hun sint for julelysene eller kjekskonkurransen?
-Du forstår det ikke. -Hva da?
Jeg trodde vi hadde noe spesielt. Jeg så frem imot delt lederskap,-
-men så går hun til vår største konkurrent.
Delt lederskap?
Hva? Du skal jo bli leder!
Ja, men vi skulle dele på lederskapet.
-Hvordan skulle hun vite det? -Det var en overraskelse.
Ok, vi må fikse dette. Hun får ikke slutte.
Kom igjen. Skynd dere! Kom igjen!
Hvor er favorittgenseren min?
Glemte jeg den på kontoret?
-Ashley! -Ben.
-Andie? Cliff? Hva gjør dere her? -Det har skjedd en misforståelse.
Flaks at jeg fant dere. Skynd dere!
Hva er det nå?
-Hva i all...? -Hva har skjedd?
Videoen spredte seg. Alle besøkte butikken!
-På én natt? Umulig. -Det er fantastisk!
Det var gøy at alle kom, men vi ble helt overrumplet.
Hyllene er tomme, og alle er helt utslitte.
-Hva fyller vi hyllene med i morgen? -Det var ikke bra.
Det var kø med barn som ville møte julenissen. Vi måtte nekte folk.
Mange dro herfra nokså misfornøyde.
Vi kan fylle på med varer, men hva med alle som vil treffe nissen?
Jeg tror jeg har en idé.
Ta en selfie i køen.
Vil dere ikke stå i kø, send en SMS eller e-post-
-eller spill inn en beskjed til nissen med ønsker.
Vi lover at han får beskjeden.
For en strålende idé!
Så flott med det nye selfiehjørnet!
Ja, folk liker det. Det må Ben få æren for.
-Det var en laginnsats. -Vi har fått brev til nissen.
-Hva er dette? -Velkommen til Emporiums jul 2.0.
Barna kan sende ønskelisten på SMS eller e-post til julenissen.
Der skriver de adressen sin også, så nissen gir gaven til rett person.
Det er sånt barn engster seg for.
Er det ikke utrolig? Det var Ashleys idé.
Teknologi har sine fordeler.
Og hvis du ser her...
...lastes ønskelistene opp på serverne.
Da ser vi hva barna vil ha,-
-og vi kan følge trendene og sørge for å ha varene.
Det er et fantastisk verktøy!
Vi har allerede fått inn så mange ønskelister.
Dylan på seks år vil ha en actionfigur.
Stacy, ti år, vil ha et TV-spill. Barna kan laste opp videoer.
Her er en. Luke, åtte år. Han...
Han vil bare ha det mest nødvendige.
Strømper uten hull, en vinterjakke, og nye klær til lillesøsteren sin.
Han spurte om julenissen kunne ta med en dukke til henne.
Så søtt og uselvisk av ham!
Ja. Gid vi kunne gjøre noe.
Kanskje vi kan det. Jeg har en idé.
Vi bruker teknologien til å gagne andre.
Folk kan komme inn i butikken og de kan...
De kan adoptere en familie, eller flere familier om de vil.
Hvis folk kan kjøpe et klesplagg eller et leketøy,-
-kan vi gjøre julen magisk for disse familiene.
Ja, og siden videoen spredte seg,-
-kan jeg legge inn en link hvor folk kan donere om de vil.
Vi kan involvere butikken. Når folk skal betale,-
-kan vi spørre dem om de vil hjelpe en trengende familie.
Så kan vi kjøpe gaven til barnet på listen.
-Ville du gjort det? -Ja.
Hvis vi skal gjøre dette, må vi sette i gang.
-Jeg trenger... -Ikke nå, Ben.
Nå fokuserer vi på familiene. Det er det viktige.
Så fælt at hun tror jeg vil ta jobben hennes.
Forklar alt i morgen hos familien Mackenzie.
Og du bør kanskje planlegge noe spesielt til henne.
-Mer? -Hva er dette?
Den fjerde leveringen hit i dag? Vi trenger nok mer plass.
Jeg er så stolt av deg, men hvorfor må de leveres hit?
Jeg håpet at jeg kunne overlevere dem i kveld-
-til familiene som har registrert seg.
Da kan gavene ligge under treet når de våkner.
Jeg trodde ikke det skulle bli så mange.
-Så snilt av deg. -Takk, mamma.
God jul!
-Du har funnet nyttårsdaten din! -Er han ikke kjekk?
-Hei, jeg heter Ashley. -Så morsomt.
Venninnen min har hatt tvilsom smak de siste årene,-
-så vit at jeg følger med på deg.
Engst deg ikke, søs. Jeg skal behandle henne bra.
-Jeg tar imot! -Jeg er glad på deres vegne.
Vi har en pakt om å ha dater til nyttårsaften, så sett i gang.
Ja. Kanskje julenissen legger en under treet?
Glad i deg.
Ben. Hva gjør du her?
Cliff sa jeg kunne komme. Er det greit?
Jeg vil bare forklare noe.
Nei da, det er jul. Bare nyt festen.
Takk for at du kom! Så hyggelig å se deg.
-Takk. Setter vi gavene her? -Ja. Er det ikke fantastisk?
Takk for alt du har gjort for meg de siste årene.
-Se hva du gjorde. -Vi gjorde det.
Jeg vil gjøre "adopter en familie" til en årlig hendelse i butikken.
Det blir et fint nytt minne for min sønn og meg å dele.
Vi må sørge for at det er greit for den nye lederen.
Og som sagt, jeg liker ideen.
Jo, men vi må selvsagt høre med den andre lederen. Ashley?
Ja, du. Du er den nye administrerende direktøren.
-Hva? Jeg trodde det var Ben. -Nei, begge to.
Det er meningen. Det var Bens idé.
Han insisterte på at det ble begge.
Tenk alt dere har utrettet siden dere møttes!
Det er fantastisk. Videoen spredte seg.
Folk strømmer til butikken, salget øker... Jeg er stolt.
Og jeg nekter å la deg gå til konkurrenten vår.
Nå?
Ja! Ja, selvfølgelig!
Tusen takk!
Kom inn, kom inn!
Takk for at dere er her. Dette er en av mine favorittider på året.
Å kunne åpne huset og dele denne høytiden med venner og familie.
Og jeg vil takke min datter Ashley,-
-som alltid gjør hjemmet vårt så fint med sin vakre pynt.
Du kan vel komme opp hit, Ash?
-Alle kjenner vel henne? -Takk, pappa.
-Ingen årsak. -Tusen takk, dere.
Med alle gavene og klærne vi har fått,-
-har vi sjansen til å gjøre en del familiers jul veldig spesiell i år.
Jeg lot meg rive med litt i år.
Ja, den genseren er den beste og verste jeg noensinne har sett.
Nei, ikke genseren, Cliff, men takk.
Nei, i år glemte jeg nesten hva julen handler om.
Pappa minte meg på det. Takk, pappa.
Han minnet meg om juleglede.
Jeg hadde ikke klart noe av dette alene.
Ben...
Ben påvirket meg veldig sterkt i år, må jeg innrømme.
Han fikk frem det beste i meg, selv om det krevde litt konkurranse.
Sammen klarte vi å gjøre julen meningsfull.
Etter alle gavene og den utrolige mottakelsen vi har fått på nettet,-
-har vi på Emporium bestemt oss for å gjøre det til en årlig greie.
Tusen takk. Spis, drikk og vær glade nå!
-God jul! -God jul!
-Takk, pappa.
-Glad i deg. -Glad i deg.
God jul.
Hent kåpen din og bli med meg.
Hva er det?
Jeg vil vise deg alle de fine kommentarene-
-og responsen på den nye organisasjonen i butikken.
Og...videojulekortet har nå mer enn én million visninger.
-Det er jo utrolig! -Det er takket være deg.
Det har vært fantastisk å se folk-
-og butikken forenes i løpet av høytiden.
Du sa til meg at det var derfor butikken var unik.
Jeg forsto det ikke, men nå gjør jeg det.
Ikke uroe deg for at jeg skal forandre alt.
Du er nødt til å bli værende så det forblir akkurat slik.
-Jeg gleder meg til å lede med deg. -Jeg også.
-Det er én ting til. -Hva da?
Se.
Helt siden jeg traff deg, har jeg villet be deg ut på date.
Jeg tenkte: Hva er mer romantisk enn to ledere på en slede?
Jeg elsker det!
-Og jeg sier ja. Men... -Men?
Én ting kan gjøre det enda mer spesielt.
-Skal vi ikke dele ut julegavene? -Jo.
Dette er nok den beste daten jeg har vært på.
Samme her.
Hva om jeg kan gjøre den enda bedre?
Hvordan da? Nå er jeg nysgjerrig.
Med en kopp av den beste kakaoen i byen.
Du har virkelig ikke spart på kruttet.
Hva skal jeg si? Når jeg gjør noe, satser jeg alt.
Jeg tenkte...
...at du og jeg kan være dronning og konge av julen.
-Hva sier du? -Jeg liker den tanken.
Men du må bli bedre på finne stygge gensere.
-Liker du ikke denne? -Den er fin, men litt...kjedelig.
Mener du det?
Herregud. Alltid noe teknologisk.
-Denne gangen elsker jeg det. -Jaså? Bra.
-Jeg føler meg som en juleprinsesse. -Kanskje du er det.
-Hva mener du? -Jeg fikk det jeg ønsket meg.
-Hva ønsket du deg? -Å være lykkelig.
Å være her sammen med deg.
Da vant vi begge vår lille julekonkurranse.
Tre, to, én!
-Pent, pappa. -Når gjorde du dette?
I går da du var i butikken. Jeg gjorde noen justeringer.
Hva syns du?
Det er perfekt. Jeg elsker det. Den perfekte kombinasjonen av oss.
Tekstadministrasjon: Iyuno-SDI Group