Drømmen er over.
BASERT PÅ BOKEN "1971 - NEVER A DULL MOMENT: ROCK'S GOLDEN YEAR"
-I 1971… -Betydde musikken noe.
Verden forandret seg.
Vi skapte det 21. århundre i 1971.
I England snakket ingen når de ble steine.
STEMMEN TIL: ROBERT GREENFIELD
Du kunne sitte i et rom med 12 personer i tre timer og høre på musikk.
Når de dro, ante du ikke hvem noen av dem var.
"TRIED SO HARD" UTGITT I 1971
Jeg dro til en leilighet i Battersea. En av dem hadde en venn på besøk,
og det var en fyr med langt hår som så ut som Lauren Bacall.
Han rullet de mest perfekte hasjsigarettene jeg noensinne har sett.
Jeg forteller dere denne historien fordi dette var Bowie, ok?
Og jeg visste ikke hvem han var.
I London i 1971 tror jeg ikke at Bowie var Bowie ennå.
Jeg følte meg ikke som en rockesanger eller rockestjerne.
STEMMEN TIL: DAVID BOWIE
Jeg følte meg utilstrekkelig på den tiden.
Men jeg var så fast bestemt på å gjøre det jeg ønsket å gjøre,
og jeg lette virkelig etter noe nytt.
Hva vil jeg se på scenen som virkelig vil gjøre meg opprømt?
Det virket bare interessant å prøve å finne på noe helt annerledes.
For det var en slags stahet i England.
Jeg vil elske dette landet, siden det er min manns land,
og jeg syns det er et interessant land.
Men dere er så nostalgiske, og dere snakker alltid om fortiden.
Vi må leve i nåtiden,
og du kan brenne fortiden.
Unnskyld. Vest-Tysklands finansminister sa…
-Beklager, nei. -Har du hastverk?
Vest-Tysklands finansminister sa at britiske forretningsmenn med bowler
er for tradisjonelle i sine forretningsmetoder. Er du enig?
Jeg tror ikke det.
Må vi bli kvitt bowler-imaget hvis vi tar del i Fellesmarkedet?
Nei, jeg tror ikke det.
Han sa at britiske forretningsmenn med bowler…
Det raker deg ikke! Kom deg vekk!
Åpne esken din
"OPEN YOUR BOX" UTGITT I STORBRITANNIA I 1971
Åpne esken din
Åpne buksen din
Åpne lårene dine
Åpne beina dine
Kan jeg si noe til dere om den kreative fasen dere begge går gjennom?
Dere må godta, spesielt du, John,
at du har støtt bort de som opprinnelig elsket deg i dette landet.
-Mange? -Ja. Jeg tror ikke de skjønner deg lenger.
YOKO: DENNE SANGEN HAR BLITT FORBUDT, OG JEG TROR DET ER FORDI JEG ER KVINNE
STEMMEN TIL: ANNIE NIGHTINGALE
John og Yoko ble sett på som skrullinger. Folk var veldig mistroiske til dem.
Det var en del av følelsen om at hele motkulturen satt på anklagebenken.
Jeg fryktet at establishmentet skulle klore til seg ungdomskulturen igjen,
så den ble slik den var før Beatles.
Og at vi skulle gå tilbake til at alt var fint og trygt og lite dristig.
Jeg måtte oppfordre folk til ikke å mimre og tenke med lengsel på 60-tallet.
Det hjelper ikke. Du må få det til å skje nå.
VÅKNE OPP, DØDE FOLK
"SLOW ROCK" UTGITT I 1971
På den tiden var jeg 15 år.
STEMMEN TIL: DON LETTS REGISSØR OG DJ
Jeg prøvde å finne ut hvor jeg passet inn.
Dette er National Front.
STOPP INNVANDRING BRITER FØRST
Partiet som sier: "Sett Storbritannia og det britiske folket først."
Jeg var en førstegenerasjons svart ungdom som ble født i Storbritannia.
På den tiden var graffitien to meter høye hvite bokstaver:
"Hold Storbritannia hvitt."
ENOCH HAR RETT
Du gikk forbi dette hver dag.
HOLD STORBRITANNIA HVITT
Jeg vokste opp med borgerrettsbevegelsen i USA,
men vi var åpenbart ikke amerikanere.
På den alderen var musikk og stil veldig viktig for meg.
Vi lette etter vår egen versjon gjennom musikken vi hadde tilgang til.
Og vi så på våre foreldres land.
BLACK PANTHER-BEVEGELSEN
Én god ting ved musikk
"TRENCH TOWN ROCK" SPILT INN I 1971
-Når den treffer deg -Føler du ingen smerte
Jeg sier
Én god ting ved musikk Når den treffer deg
Føler du ingen smerte
Treff meg med musikk, ja Treff meg med musikk nå
-Dette er -Trench Town-rock
Ikke se på det
Trench Town-rock
Stor fisk eller brisling nå
-Trench Town-rock -Som man høster, sår man
-Trench Town-rock -Og bare Jah vet
-Trench Town-rock -Jeg vil aldri snu ryggen til
-Trench Town-rock -Gir slummen en sjanse
Denne musikken kommer fra intens lidelse
i et annet land, blant et folk med revolusjon på sin side.
-Groovy -Det er Kingston 12
Musikk er bra, ikke sant? Musikk er trøstende, men…
STEMMEN TIL: BOB MARLEY
…men nå har vi å gjøre med reggae- og rastamusikk.
Denne musikken er farlig musikk.
Du vil såre meg
Ska-ba-dibby-dip, ska-ba-doop
Jeg ser ikke hva slags musikk som skaper samme kampvilje som reggae.
De liker ikke å spille musikken fordi den lærer opp folket til å være seg selv.
Reggae er en musikk som kjemper for de undertrykkede
overalt på jorden.
Den viser dem frihet.
Føler du ingen smerte
Treff meg med musikk nå, å, nå Treff meg med musikk nå
Tidlig på 70-tallet var det lite jamaicansk musikk på radio.
Vi innså at establishmentet prøvde å tie disse alternative stemmene.
Folk sier at det er vanskelig å få reggaesanger spilt på radio.
Merket du en fiendtlighet mot musikken?
Det er vanskelig å få noe spilt på BBC, enten det er reggae eller noe annet.
Alle andre musikksjangre har sine egne programmer,
men reggae har ikke sitt eget program.
Sangene blir ikke spilt tre-fire ganger så folk kan finne ut om de vil ha det.
Hvis musikken vår hadde en åpen dør, for eksempel en motorvei,
så kunne vi ha blitt populære i alle deler av verden.
For vi spiller førsteklasses musikk.
"SUN IS SHINING" FRA ALBUMET SOUL REVOLUTION UTGITT I 1971
Det gir deg lyst til å bevege På danseføttene
Reggae var i periferien,
men den begynte å gi oss en egenkapital når vi møtte hvite venner.
Den viste oss veien videre.
Vil at du skal vite
Jeg vokste opp med en underlig dualitet.
Når man vokser opp i et svart fellesskap, hører man ikke på rock.
Men jeg tenkte aldri på hvorfor jeg likte visse typer musikk.
Jeg visste bare at den talte til meg.
Så hjemme hørte jeg på reggae,
men på skolen hørte jeg på Stones, The Kinks og The Beatles.
Og i 1971, 15 år gammel, så jeg The Who.
Dette er et helt annet lydeksperiment enn det jeg er vant til. Du må digge det.
Jeg er rundt fem meter unna scenen.
Jeg ser at det hele eksploderer foran meg, og det snudde livet mitt på hodet.
Hvem er The Who? Vel, The Who er The Who, det er hvem.
The Who representerte den unge generasjonen, opprør, lyd,
men de var også helt alvorlige med det de selv tok på alvor: rock.
Pete Townshend. Han skriver sangene. Han skrev Tommy.
Det var vanskelig å følge opp Tommy.
STEMMEN TIL: PETE TOWNSHEND
Albumet var enormt.
Det forandret oss, men det ga oss en ny stor jobb: "Hva skal vi gjøre nå?"
Har du gjort noe spesielt med pengene du nå har spart opp?
Det eneste nyttige jeg har gjort, er å lage et studio.
Det er det største i livet mitt, sammen med gruppen, ikke sant?
Det gjør at jeg kan formidle alle de beste individuelle ideene mine.
Det er det samme med alle vellykkede kreative sjeler.
STEMMEN TIL: GLYN JOHNS PLATEPRODUSENT
Når du blir vellykket, blir spørsmålet: "Hva skal jeg gjøre nå?"
Det skjedde store endringer i hvordan musikken ble spilt inn i 1971,
og det gjorde at man fikk mer fleksibilitet.
Og Pete utnyttet det.
Jeg har alltid følt at jeg kanskje tok rock for seriøst,
men det er vanskelig å finne ut hvorfor jeg har så sterke følelser for rock,
og hvorfor jeg føler meg så involvert.
Og så forpliktet til rock som noe som, om du vil, kan endre samfunnet. Ikke sant?
Jeg hadde hørt om synthesizere. Jeg hadde hørt om musikk-datamaskiner.
Og jeg kunne se at det ville komme en ny revolusjon.
Du skrev om en verden hvor elektronikk gir oss alt på en gang.
Den globale landsbyen hvor alle er samlet
ved hjelp av TV eller det nye elektroniske mediet.
"MILKY WAY" FRA ALBUMET WEATHER REPORT
Man bruker denne maskinen
ved at man setter disse bryterne i et mønster, og så skrur man på maskinen.
DATATEKNIKER
Så spiller den en melodi basert på mønsteret.
Hvert hjem vil ha en datamaskin…
FILOSOF
…og du vil ha tilgang til alle filmer og all informasjon som finnes.
Elektronikk er den mest egnede…
STEMMEN TIL: ROBERT MOOG
…teknologien fra det 20. århundre, og det er ingen grunn til at musikerne
ikke skal bruke elektroniske instrumenter.
MUSIKER
Jeg tror elektronisk behandling av improvisert musikk
er fremtiden, og at det sannsynligvis vil bli 70-tallets musikk.
PETE TOWNSHEND OM ROCKENS FREMTID
På den tiden jobbet jeg med et veldig ambisiøst prosjekt,
Lifehouse, som skulle være en film.
Det var en dystopisk tanke om hvordan mediene, elektronikk…
"O'RILEY 2ND MOVEMENT" SPILT INN I 1971
…og teknologi ville endre samfunnet.
Jeg så for meg en verden hvor det var utrolig mye forurensning,
og hvor det var utrolig vanskelig å være utendørs.
Så staten plasserte oss i husene våre,
og ga oss underholdning for å holde oss glade
mens de renset luften.
Jeg ser på TV fra 16,30 til rundt midnatt.
Så legger jeg meg.
Det er all underholdningen min. Det er det eneste jeg har.
Jeg kalte det "the grid".
Et globalt kommunikasjonssystem hvor alle fikk tilgang til lignende ting…
Hjernen er en elektrisk maskin.
…som i skjul ville bli overvåket og sensurert.
En databank som vet alt om helsen din,
økonomien din, parkeringsbøtene dine, alt sammen.
Dette er en ganske skremmende ting å vurdere.
Så fort de fikk oss inn og ga oss programmene,
ville vi se for oss at vi hadde tilgang til alt,
på grunn av hvor variert, overbevisende og vakkert det var.
Hele den vestlige verden er på en indre tripp, men alle er lys våkne.
Vi er alle teknologisk steine.
Jeg forutså at alt ville gå galt, men at musikken ville seire.
Han sendte meg masse demoer og et manus
til en film han ønsket å lage, Lifehouse.
Jeg leste manuset, og jeg skjønte det egentlig ikke.
Det viste seg at det var ingen i rommet som gjorde det.
Litt for mange sa: "Dette er tøv, og han er gal."
Jeg greide ikke å overtale bandet.
Det var veldig nyskapende å bruke en synthesizer på den måten.
Jeg følte at vi burde lage et album likevel.
Vi hadde litt problemer med å gjøre om det Pete hadde fanget på demoene,
så det skulle høres ut som The Who.
Folk i bandet, spesielt Keith og Roger,
ønsket alltid å skrive på samme måte som andre band.
"Vi setter oss ned og jammer."
Jeg tok lydbåndet og stjal opptaket av synthesizeren.
Og så klippet jeg det, og gjorde det om til en sang.
Du vet, jeg klippet det med en saks. og så klippet Glyn Johns det igjen.
Så la vi til trommer og gitar, og jeg skrev sangteksten.
Og vi kom stadig nærmere noe som begynte å føles som en fire minutters rockesang.
Bandet hørte synthesizeren i hodetelefonene,
og de spilte sammen med den ferdiginnspilte synthesizeren.
"BABA O'RILEY" FRA ALBUMET WHO'S NEXT UTGITT I 1971
Her ute på åkeren
Kjemper jeg for måltidene mine
Jeg jobber hardt for levebrødet mitt
Jeg trenger ikke å kjempe
For å bevise at jeg har rett
Jeg trenger ikke å bli tilgitt
Ja, ja
Ikke gråt
Ikke løft blikket
Det er bare en tenåringsødemark
Det ble stadig vanskeligere
å lage noe originalt med gitar, bass og trommer, tradisjonelle instrumenter.
De som hadde visjonen og teknologien,
var de som kom til å bli den tidens kreative pionerer.
Du kunne lage lyder som aldri hadde blitt hørt før.
"OVERTURE" SPILT INN OG UTGITT I 1971
Du hører på BBC Radio London tirsdag 29. juni, og klokka er 17,40.
Det pågår en rettssak hvor folk blir truet
med fengselsstraff fordi de lot flere barn uttrykke seg selv.
Dette er pendelens svingninger.
Det er Viktoriatiden etter regentskapstiden.
Vi har nådd enden av pendelens svingning.
Man går litt for langt, og da begynner den frie atmosfæren å merke presset.
KRIMINALDOMSTOL
Oz-rettssaken var 60-tallets rettssak.
STEMMEN TIL: GEOFFREY ROBERTSON
Alle de fryktelige tingene som skjedde,
som dop, rock and roll og knulling på gatene,
påsto aktoratet at Oz var bannerføreren for.
De prøvde å moralsk forderve de unge menneskene i vårt rike.
RUPERTS VEI ER BLOKKERT
Det var en seriøs siktelse.
VEL, HAR DU SETT!! HUN ER JOMFRU!! UTROLIG!
RUPERT BJØRN OG SIGØYNERJOMFRUEN
OZ-JURYEN FÅR HØRE OM TAPT USKYLD
Oz tok en uskyldig, søt engelsk tradisjon og gjorde den skadelig.
De tok Rupert Bjørn og gjorde ham til en seksualforbryter.
Og derfor måtte de bli straffet.
Det var litt av et oppstyr å dra til Old Bailey hver dag.
Alt var utrolig verdig, og de hadde på seg parykk.
Alle som snakket, var så fornemme.
Samme hva de sa, så hørtes det ut som en invitasjon til å drikke te.
Vi ankom rettssalen, og Louise og jeg satt bakerst.
STEMMEN TIL: MARSHA ROWE JOURNALIST
Rettssalen var alltid fullsatt.
Og store deler av tiden var det faktisk veldig anspent stemning.
Men andre ganger var det bare morsomt.
Det skjedde rare ting.
De ga mye oppmerksomhet til en bitte liten annonse,
som jeg aldri hadde lagt merke til, for avisen Suck.
Den hadde en beskrivelse av cunnilingus. En kvinne sa at hun likte det.
Sosiologi-eksperten vår ble spurt av dommer Argyle: "Hva mente du
med ordet 'cunnilinctus'?" Han uttalte det som om det var hostesaft.
Og han sa: "Suge, Deres nåde, eller 'slikke' eller 'gå ned på'.
Da jeg var i marinen, Deres nåde, kalte vi det 'jodling i juvet'."
Rettssaken varte og rakk.
STEMMEN TIL: JIM ANDERSON
Alle snakket seg hese, tror jeg.
Så endelig kom vi til de avsluttende innleggene.
Og fra første øyeblikk viste dommeren forakt for vitnene våre.
Han ga ikke juryen nøyaktig informasjon om bevisene de ble gitt.
Det tok aldri slutt.
Det var åpenbart for alle i rettssalen at dommeren hatet dem.
På den tiden var det en slags fundamentalist-bevegelse
for å få tilbake tradisjonelle verdier som kyskhet og renslighet,
og for å bli kvitt Oz. Og han prøvde å sørge for at de skulle havne i fengsel.
"CHILDREN OF THE GRAVE" FRA ALBUMET MASTER OF REALITY
FRIHET ER IMOT LOVEN
Den fem uker lange rettssaken,
historiens lengste om obskønitet i Storbritannia, tok slutt rett før lunsj.
Establishmentet hyller dommen som at de gode kreftene endelig seiret.
For de unge er den en katastrofe,
og de uttrykker sinnet og frustrasjonen med et hedensk ritual med lyd og ild.
Revolusjon i tankene
Barna begynner å marsjere
Mot verdenen hvor de må leve
Og mot alt hatet i deres hjerter
De er lei av å bli tråkket på
Og bli fortalt hva de skal gjøre
De vil kjempe mot verden til de vinner
Og kjærligheten flommer gjennom, ja!
Jeg trodde aldri at vi ville havne i fengsel for det vi gjorde.
Dommer Argyle sa til fengselsbetjentene at de skulle klippe av oss håret.
Og folk ble opprørt.
Vi innså at dette var veldig alvorlig.
Vi hadde veldig lite penger,
så vi benyttet oss av at vi kjente John Lennon.
OZ-MENN VENTER PÅ KAUSJON
Han foreslo at han skulle skrive en sang for Oz.
Vi syns det er motbydelig fascisme.
STEMMEN TIL: JOHN LENNON
Og "God Save Us" vil hjelpe dem med å betale for saksomkostningene.
Jeg tror den platen kan spille inn noen tusen pund.
Så kjøp den for å hjelpe Oz, folkens. Gi den til barnet til søsteren din,
eller behold den som en suvenir av et gammelt triks.
"DO THE OZ" B-SIDE TIL GOD SAVE US UTGITT I JULI 1971
Dans oz-dansen
Dans oz-dansen, babe
Dans oz-dansen
Hvorfor skulle de blitt dømt?
For å statuere et eksempel.
Altfor mye tillates nå. Vi har ikke noe privatliv.
-Hva syns du om kjennelsen? -De ba om det.
De skulle ha blitt satt i fengsel for godt.
Helvete brøt løs.
John Lennon og Yoko Ono demonstrerte mot kjennelsen.
Ingen hadde blitt sendt i fengsel for så små forseelser før.
Vi anket umiddelbart.
Det var et vendepunkt for England.
Du kunne ha mislikt det de gjorde, men du ønsket å sette dem i fengsel.
Du prøver å undertrykke noe du ikke har noe kontroll over.
Dette er en kulturrevolusjon.
Du er ikke klar over hva som foregår. Og det bare fortsetter, ikke sant?
Når Pandoras eske blir åpnet, kan du ikke sette på lokket igjen.
VEST-TYSKLAND
"WEISSENSEE" UTGITT I 1971
Bor man i Berlin, må man venne seg til unormale situasjoner.
Å stå her ved muren er et godt eksempel.
Hver uke prøver noen i Øst-Tyskland å flykte.
Noen blir skutt.
Men bor du i Vest-Berlin, må du venne deg til det for å kunne livnære deg her.
I Tyskland var det et desperat behov for et rolig liv.
STEMMEN TIL: MICHAEL ROTHER
Et behov for å holde alt under kontroll og, ja, ikke ta noen sjanser.
Ikke endre på noe. Bare vær trygg.
I Vest-Berlin er mer enn en firedel av befolkningen nå over 65 år.
Byen er stillere og mer provinsiell enn for bare ti år siden.
Jeg skjønner det fra et psykologisk perspektiv.
Mange av disse menneskene hadde tilknytning til den nazistiske fortiden.
Skyldfølelsen var selvfølgelig utrolig stor.
Men man har også alltid perspektivet til en ny generasjon,
og jeg lette etter min egen identitet.
I 1971 ble en gitarist invitert til å spille med et band,
og han spurte meg om jeg ville bli med ham.
Siden jeg ikke hadde hørt om bandet,
tenkte jeg først: "Skal jeg dra hjem med kjæresten min?"
Heldigvis ble jeg med ham, for bandet var Kraftwerk.
Det var forbløffende for meg.
Jeg ble tatt på senga, siden deres tilnærmingsmåte til musikk
var å høres ut som noe helt annet enn alt som hadde blitt laget før.
Et par uker senere inviterte de meg til å spille med bandet.
Vi er en annen generasjon.
STEMMEN TIL: RALF HÜTTER
Vi er en mer industriell generasjon.
Musikken må alltid ses i sammenheng med dens tid.
Og nå lever vi i en helt annen tid.
Amerikanske og britiske band introduserte nye sangtekster,
nye sounder i musikken.
Men de holdt seg likevel til tradisjonell amerikansk popmusikk.
Rockemusikk. Vi ville være helt annerledes.
Jeg tror ikke du vil få noe helt nytt før du får ny musikk. Jeg mener…
Så lenge du fortsetter å spille som Chuck Berry,
er du fortsatt den samme, uheldigvis.
Jeg vil ha noe annet. Jeg vil ikke ha Chuck Berry til vi dør.
Vi må ha noe annet.
Det var spennende å spille med Kraftwerk i et halvår.
Vi spilte på noen TV-programmer, og holdt noen veldig spennende konserter.
Noen ikke så flotte konserter.
Vi prøvde å spille inn det andre Kraftwerk-albumet,
men musikken vi hørte i hodet, funket ikke i studioet.
Og det var konstant spenning mellom Klaus Dinger og Florian Schneider.
Vi hadde alltid størst problemer med trommeslagerne,
siden de likte den fysiske delen.
De ble aldri værende hos oss, siden vi ba dem om å bruke elektronikk,
og skape en elektrisk sound.
De nektet, så en dag sto vi der alene, bare vi to,
og jeg hadde tilfeldigvis en gammel rytmeboks.
Så vi begynte å spille inn med den i 1971,
og etter det var det ingen vei tilbake.
"KLINGKLANG" SPILT INN I SEPTEMBER 1971
Det gjør ingen forskjell om du skrur på en knapp eller en bryter,
eller om du klimprer på en streng. Jeg mener, hva er forskjellen?
Det er ingen forskjell.
Hvem kan si hva som er musikk?
Han kom til New York i september.
STEMMEN TIL: TONY ZANETTA TURNÉMANAGER 1972-1974
Med manageren og kona, og de ville ha kontrakt med RCA Records.
Den uka tilbrakte jeg mye tid med dem.
STEMMEN TIL: TONY DEFRIES MANAGER 1970-1975
De gamle hos RCA hadde ikke peiling, men de stolte på at de unge A&R-folkene
kunne fortelle dem hva som var nytt og spennende, for de visste det ikke.
De visste at de ville gå glipp av en stor mulighet hvis de ikke fikk Bowie.
For David betydde det at han han fikk stor frihet.
Plutselig har han muligheten til å gjøre som han vil.
Tanken var å skape nye muligheter.
Jeg tok dem med til The Factory for å møte Andy.
"ANDY WARHOL" SPILT INN SOMMEREN 1971
Jeg vil bruke mursement Og være en stående kino...
Du må huske på at dette ikke er David Bowie ennå.
Han var ikke en stjerne. Han var bare en fyr. Det var litt pinlig,
for han begynte med en lang mime-greie,
og det er det minst kule du kan gjøre.
To nye pence for å ta en titt
Jeg vil være et galleri
Og ha dere alle i utstillingen min
Andy Warhol er så stilig
Henger ham på veggen min...
Andy likte alltid å bli underholdt,
så han reagerte alltid bedre på veldig skandaløse eller ekstravagante folk.
David hadde på seg dette antrekket og litt sminke,
men han var ikke ekstravagant.
Han var veldig sjarmerende, men han var ikke en sånn person
som plutselig bare tok over rommet han gikk inn i.
Når vi spiller inn noe, prøver jeg…
Vel, jeg synger, faktisk, og vi sier til ham, du vet…
Han er designer, og han blir stadig vekk tatt med til Italia.
Og han tar med seg ideer og mote tilbake. Jeg tenkte du kanskje kjente ham.
Men det gikk greit. Vi ble ikke kastet ut.
Og han havnet akkurat der han ønsket å være.
Warhol og hans tilhengere verken tenker eller lever på en tradisjonell måte.
Noen syns kanskje at hans verk eller livsstil er usympatisk eller støtende.
Noen ganger er det vanskelig å vite hvor virkeligheten ender og fantasien begynner.
"QUEEN BITCH" FRA ALBUMET HUNKY DORY
SPILT INN SOMMEREN 1971
Han er nede på gata Og prøver hardt å få napp med søster Flo
Det var en annen verden. Og jeg ønsket denne andre verdenen.
Jeg falt helt pladask for den.
Her var den alternative verdenen jeg hadde snakket om.
KVINNELIG SEKSUELL FRIGJØRING
Den hadde all volden, alt det underlige og bisarre.
Og det skjedde virkelig.
Hun er så jålete i sateng og blonder
I sin frakk og bipperty-bopperty-hatt
Herregud Jeg kunne gjort det bedre enn det
Det var mye avantgardeteater i New York, siden alle prøvde å skape nye former.
Og mye av det var skandaløst. Det var bare skeivt.
Det passet ikke inn i mainstreamkulturen, for å si det sånn.
Det var en fare som David var tiltrukket av.
Å være en seksuell avviker.
Jeg møtte Lou Reed for første gang på Max's Kansas City, på bakrommet.
Ikke bare satt Lou Reed ved bordet, men Iggy også. Så Iggy og Lou.
De sto for den ville siden av USAs eksistensialisme.
Det var en blanding av rock og avantgarde.
Det var alt jeg mente at vi burde ha i England,
og jeg visste ikke om vi hadde det.
Han studerte Iggy og Lou, og absorberte noen av kvalitetene deres.
En viss oppførsel på scenen.
En slags aseksuell tvetydighet, en skarphet.
Han visste nok at det var noe som manglet, og nå fant han det. Dette var veien.
David var interessant nok ikke et naturtalent,
men David var skuespiller.
Han var i stand til å spille roller, og han jobbet og jobbet med det.
Dave begynte å få oppmerksomhet. Ryktet begynte å spre seg.
Tror du vi takler den?
I England begynte David å dekonstruere seg selv.
Nå, kompis.
Vi trengte nye, sterke sanger fra en ny, sterk, annerledes Bowie.
Spill like høyt en gang til, så er vi i mål.
For at David skulle bli en artist som folk desperat ønsket å se,
måtte han skape et nytt vesen.
Tid for å ha det moro.
En ny rockestjerne.
Én, to, tre, fire.
"SWEET HEAD (TAKE 4)" SPILT INN I NOVEMBER 1971
Jeg prøvde å frigjøre meg fra dere
Fra latinoene og de svarte Og tyggisen dere tygger
Der plakatene blir revet ned Av ransgjengene
Ved soperparken og de utbrente varebilene
Jeg vil nok gi Kubrick all skylden.
For jeg ønsket å skape en kultur rundt musikken jeg skrev.
Det var noe fascinerende ved den nihilistisk negative fremtiden
som var kulturen i Clockwork Orange.
Det har aldri blitt laget en lignende gjeng- eller ungdomsfilm.
Enten det var tolkningen av stilen, eller dynamikken
mellom systemet og ungdommene fra arbeiderklassen,
så forutså den veldig mye av det som kom til å skje.
For du må forstå
at den store subkulturen blant ungdommer på den tiden var snauskaller.
Snauskaller som Scotswood Aggro Boys,
som alle har samme stil: rutete skjorte, store, pussede støvler og kortklipt hår.
Mange av dem er stolte over at de er kjente for å være voldelige.
De har en nesten puritansk tankegang,
og de er sterkt imot narkotika, perlehalsbånd og annen hippiepynt.
Men de har sin egen musikk.
"JOHNNY TOO BAD" UTGITT I 1971 I STORBRITANNIA
Går langs veien Med pistolen stappet ned i buksa
Johnny, du er for slem
Oi, oi!
Drar snauskallene på rockekonserter?
Nei. Greia er at snauskallene føler at de skal ha sin egen musikk.
Hva med reggae?
Og at de skal få sagt sitt. Den er jamaicansk.
Du bare raner og du knivstikker Og du plyndrer og du skyter
-Gutt, du er for slem -For slem
De adopterte musikken, men den kom ikke innenfra.
-Kommer du godt overens med vestindiere? -Ja, like godt som med engelskmenn.
Hvorfor prøver aldri de hvite barskingene seg på vestindiere?
Fordi de får skikkelig juling.
Og en ting til. De liker musikken, men reggae er ren jamaicansk musikk.
Hvor skal du løpe?
Oi, oi!
Du løper til klippen for å slippe unna Men det er ingen klippe der
Jeg kjente mange snauskaller.
For meg beviste det at kultur kan føre folk sammen.
Du vet, musikk kan gjøre det.
-Unnskyld? -Ja?
-Kan vi stille deg noen spørsmål? -Absolutt.
-Er reggae favorittmusikken din? -Selvfølgelig.
-Reggae. -Er det favorittmusikken din?
-Ja. -Ja.
Først var det rockerne,
så trogs og thunderbirds, og nå snauskallene og greaserne.
Men byboerne har bare ett navn på dem: bråkmakere.
Hvis mediene hadde skrevet:
"Svarte og hvite barn forenes gjennom musikk og stil",
så hadde de ikke solgt noen aviser, ikke sant?
De leter alltid etter samfunnets sorte får,
men hver generasjon trenger sin egen identitet,
en ny ting som er annerledes nok til å trollbinde deg helt.
Det virker så selvmotsigende.
Sex og død med rockemusikk. Hva handler det om?
Vi er det USA står for nå.
STEMMEN TIL: ALICE COOPER
De delene de ikke vil se. Vi får det ut i det åpne
fordi det er der, og det er morsomt.
Vi opptrer ikke bare som en rockegruppe, men som kinetisk kunst.
Det er litt som å ha A Clockwork Orange på scenen.
David så Alice på Rainbow i London.
Jeg tror det som fanget Davids interesse,
var at man faktisk kan spille teater på scenen,
og samtidig lage musikk.
Det er den jeg vil være på scenen.
Alice går på scenen og vil være dette.
Så jeg lar Alice gjøre som han vil.
Det er skremmende, og folk liker å bli skremt.
Foreldre liker ikke å bli skremt, men barn elsker det.
"LIFE ON MARS" FRA ALBUMET HUNKY DORY
Det var vanskelig for alle å innse at en rockeartist kan gå på scenen
og være en annen person hver gang. Du trenger ikke å ha samme personlighet.
Og jeg bare stolte på mine egne oppfatninger.
Hunky Dory skulle bli gitt ut.
Men David hadde begynt å jobbe med et nytt album.
Både han og Tony var veldig ambisiøse. De var ute etter verdensherredømme.
MARINER 9 BLIR FØRSTE ROMSKIP SOM GÅR I BANE RUNDT EN ANNEN PLANET
I hele vår historie har det vært et stort, rødt lys på nattehimmelen.
Jeg nærmet meg det jeg ønsket å gjøre.
17. DESEMBER 1971 HUNKY DORY UTGITT
Med Hunky Dory forlot jeg planeten.
EN VULKAN I EN SANDSTORM PÅ MARS
Ting endret seg på Mars' overflate rett foran øynene på oss.
Hele Hunky Dory-albumet gjenspeilet min nye entusiasme
for det nye kontinentet jeg hadde fått tilgang til.
Vi går til Westminster for å høre resultatet.
Med 112 stemmers flertall er seieren større enn mange hadde forventet.
FELLESMARKEDET
Ikke bare vil vi få ting fra Europa…
SJEFFORHANDLER MED EUROPA
…men jeg tror også vi har mye å gi.
For meg føltes det som om den nye epoken hadde begynt.
Forventet du å slippe unna?
OZ-REDAKTØRER LØSLATT
Man håper og ber.
Vi er alle veldig glade for at vi ikke må i fengsel igjen.
Det har vært mye snakk om at rettssaken
har vært establishmentets seier over ungdommers frihet.
-Ser du på det slik? -På ingen måte.
Jeg vil først og fremst si at kampen så vidt har begynt.
Hvis det finnes liv på Mars,
så vil det utvide perspektivet vårt på en fabelaktig måte.
ASTROFYSIKER
Selv om organismene på jorden virker forskjellige,
så er de i bunn og grunn like. All kjemien er identisk.
Og de er bare pakket inn i forskjellige emballasjer.
Når vi atter en gang feirer jul og nyttår som vanlig,
er det lett å glemme hvor mye verden har forandret seg
med alle de teknologiske undrene i vår tidsalder.
Det får meg til å lure på hva slags endringer som venter oss i fremtiden.
Det kan vi ikke vite.
"BWAATA" SPILT INN I 1971
…barna, som ikke bryr seg om dette,
men som ser frem til det nye året som kan gi nytt håp for oss alle.
Det er bare noen få sekunder til ballen treffer bunnen.
Og fem, fire, tre, to, én.
Nå skjer det!
1972. Godt nyttår, alle sammen.
"ZIGGY STARDUST" SPILT INN I NOVEMBER 1971
Å ja
Ziggy spilte gitar
Jammet bra med Weird og Gilly
Og Spiders from Mars
Han spilte venstrehendt
Men han kom for langt
Ble den unike mannen Så vi ble Ziggys band
Jeg innså at det jeg drev med,
var hva det neste stadiet handlet om.
Som en fyr fra Japan
Han kunne gi dem juling ved å smile
Herregud, hva har vi gjort?
Fy faen, vi har drept 60-tallet.
Det føltes virkelig slik.
Vi er fremtiden.
Så hvor var edderkoppene
Da flua ville få oss Til å slite oss i hjel?
Bare øl-lyset til å lede oss
Så vi sutret over fansen hans Skal vi knuse hans vakre hender?
Tekst: Espen Stokka