‪CAROLINA DE SUD, SUA
‪Ne aflăm la țărmul din Sullivan's Island, ‪chiar în dreptul plajei.
‪Aici a fost prima oprire pentru sclavi
‪când au venit prin porturile ‪din Charleston.
‪Acesta a fost punctul de intrare ‪pentru mulți dintre strămoșii noștri.
‪Între 40% și 60% dintre sclavii africani ‪au venit prin porturile din Charleston.
‪Arată exact ca peisajul ‪din Africa de Vest, de unde au venit.
‪Au crezut că era o glumă crudă.
‪De parcă au fost aduși înapoi ‪de unde veniseră.
‪Îmi imaginez că atunci când au ajuns aici,
‪au crezut că se încheiase călătoria.
‪Nu, omule, abia începea.
‪UN SERIAL DOCUMENTAR ORIGINAL NETFLIX
‪REGATUL OREZULUI
‪Charleston, Carolina de Sud.
‪E o frumusețe străveche aici,
‪un farmec mitic pe această coastă,
‪pe acest pământ fertil numit Lowcountry.
‪Și totuși, am simțit mereu ‪o apăsare de necontestat.
‪O întunecime sub această aparență.
‪Aceasta era capitala comerțului cu sclavi.
‪Am ajuns aici încătușați, ‪cu sutele de mii,
‪și am stat pe platforma de licitație ‪a vechii piețe a orașului
‪pentru a fi răspândiți în tot Sudul.
‪LICITAȚIE DE SCLAVI
‪Dar cei rămași în Carolina de Sud ‪au fost înrobiți pe plantații
‪care au generat ‪avuția inițială a acestei țări,
‪nu cu bumbac, ci cu orez.
‪La un moment dat, au fost exportate ‪peste 45,000 de tone pe an.
‪Charleston devenise, ‪în urma comerțului cu sclavi,
‪cel mai bogat oraș din America, ‪per cap de locuitor.
‪Îl cunosc pe istoricul culinar, ‪Michael Twitty, de câțiva ani
‪și mă impresionează mereu abilitatea sa ‪de a expune adevărul istoriei noastre,
‪doar vorbind despre mâncare.
‪Africanii de aici sunt un amestec ‪de foști cultivatori de orez de mii de ani
‪și atunci când s-a investit în orez,
‪au fost mulți copaci și teren mlăștinos
‪care au trebuit să fie mutați.
‪Pentru a crea plantațiile de orez, ‪a fost mutat mai mult pământ,
‪decât în cazul piramidelor din Egipt.
‪Urma acestor plantații ‪poate fi văzută din spațiu.
‪Și indică volumul imens de muncă necesar
‪pentru a realiza plantațiile de orez.
‪În ciuda faptului că eram în iad ‪și că sufeream,
‪că eram exploatați până la moarte…
‪cumva, în toată nebunia aia,
‪am creat un specific culinar.
‪Când vei gusta mâncarea
‪pe care o încropesc ‪din fragmente ale istoriei noastre,
‪vreau să înțelegi ‪că ești în prezența strămoșilor tăi
‪și că misiunea noastră ‪e să transmitem mai departe tradițiile,
‪ca să nu moară niciodată.
‪Vom pregăti ‪una din multele mâncări la oală.
‪- Orez. ‪- Primul ingredient, orezul.
‪Și următoarea componentă crucială?
‪Bama.
‪Bama e peste tot în lumea Afro-Atlantică.
‪- Toată lumea mănâncă bame. ‪- E pur africană.
‪Pur africană.
‪Avem untură.
‪- Cam două treimi din ceapă. ‪- Două treimi.
‪Toate roșiile.
‪Bine, adăugăm toate roșiile.
‪Da.
‪O lingură de sare.
‪Ardeiul iute, principalul ingredient.
‪Noi eram cei cu ardeiul iute.
‪- Noi l-am adus. ‪- Exact!
‪- Pătrunjel. ‪- Încă puțin rozmarin.
‪În continuare, vom pune crabul.
‪- Bine. Adaug crabul? ‪- Da, tot.
‪Acest mod de preparare al mâncării ‪e tipic sclavilor, de asemenea?
‪În perioada caldă a anului, absolut.
‪- Corect. ‪- Acum, supa!
‪Bun.
‪Și orezul, te rog.
‪- Bine. ‪- Poftim!
‪Știi cum se gustă?
‪Cum guști?
‪Nu din lingură. Cum?
‪- De unde știi? ‪- Nu știu. Tu?
‪- M-a învățat mama. ‪- Da.
‪Când am fost în Africa de Vest…
‪Gustă!
‪Așa fac ei.
‪Nu e fascinant că am învățat amândoi?
‪Am văzut asta.
‪Dar cineva a trebuit să facă acest gest, ‪din generație în generație,
‪ca noi să știm că așa se procedează.
‪Erai lovit, dacă puneai lingura în gură.
‪Da, dacă atingeai lingura cu gura.
‪Întocmai.
‪- Mersi mult! ‪- Bine.
‪Vom pune capacul la loc.
‪Bine.
‪Așa!
‪Perfect.
‪Și o lăsăm pe foc.
‪În activitatea mea,
‪totul e despre ce au gătit ‪și ce au mâncat sclavii.
‪Cred că e important să se înțeleagă ‪că viața lor materială și ceea ce mâncau
‪n-au avut nicio legătură ‪cu felul în care erau numiți
‪sau cum erau percepuți.
‪Ei credeau că meritau o masă decentă,
‪o masă preparată de soție pentru soț, ‪de soț pentru soție,
‪de tată pentru copii, ‪de bunică pentru nepoți.
‪Meritau o dovadă de umanitate.
‪- Frate Twitty, se pare că e aproape gata. ‪- Da, omule.
‪- Oala… ‪- Vezi cum ți-a ieșit prima supă de bame.
‪- Câtă presiune! ‪- Direct de pe foc.
‪E multă presiune.
‪- Ce bine fierbe! ‪- Uită-te la asta!
‪Bine. Îmi place.
‪Miroase nemaipomenit.
‪- Voi încerca noua… ‪- Rapid.
‪Rapid. Noua metodă.
‪E delicioasă!
‪Ce gust are?
‪În special, simt un gust combinat ‪între roșie și ceapă.
‪Se combină ca într-un sos.
‪Iar gustul bamelor nu e prea puternic, nu?
‪- Nu e predominant. ‪- Da.
‪E foarte bună.
‪- Este… ‪- Ți-am zis!
‪E o experiență spirituală.
‪Mâncarea nostră e pentru suflet.
‪Suntem singurii
‪care și-au numit bucătăria ‪după ceva invizibil,
‪ceva ce poți simți, ‪precum iubirea sau pe Dumnezeu,
‪ceva complet transcendental.
‪E vorba de o legătură ‪între noi și morții noștri,
‪și între noi și cei care se vor naște.
‪Mă gândesc mult la faptul ‪că moștenirea economică a Sudului
‪e legată de pământul cultivat ‪de cei de culoare.
‪Și, de generații, expertiza noastră ‪a definit regiunea pentru o cultură unică,
‪Carolina Gold.
‪Când zbori peste Charleston, ‪vezi numai plantații de orez.
‪Înainte să apară Carolina Gold, ‪existau multe soiuri de orez,
‪dar nimeni nu s-a priceput la cultivarea ‪orezului până la apariția africanilor.
‪MORILE ANSON, CAROLINA DE SUD
‪Glenn Roberts e ca un naș ‪în lumea mâncării,
‪și compania lui, Morile Anson,
‪e, în mare parte, responsabilă ‪cu revenirea soiului Carolina Gold,
‪când aproape că dispăruse.
‪Acesta e faimosul orez, Carolina Gold.
‪Da.
‪Ce e important să știm despre acest orez?
‪Acesta e orezul pe care oamenii ‪îl mănâncă zi și noapte.
‪Există mai multe rețete vechi
‪din epoca noastră colonială ‪pentru orezul Carolina Gold,
‪decât pentru orice alt aliment de bază ‪din canonul istoriei americane.
‪E primul bob lung din America, ‪important pentru comerțul mondial
‪și care a fost cerut în Indonezia și Asia,
‪chiar a străpuns ‪perioada de izolare a Japoniei.
‪Unde a dispărut orezul?
‪E un cumul de motive, ‪dar totul se reduce la faptul
‪că priceperea africană dispăruse.
‪După abolirea sclaviei, nu aveau ‪un model de afacere și totul a eșuat.
‪E uimitor să realizezi
‪că Charleston a avut o scădere ‪cu circa 80% a producției de orez
‪după Războiul Civil.
‪De cât timp cultivi acest orez?
‪De 21 de ani.
‪Motivul meu a fost ‪să-i aduc un omagiu mamei.
‪Îi lipsea orezul. Îl mânca în copilărie. ‪Și ea a decojit orezul.
‪Mi-am dat seama când era pe moarte ‪că vreau să-i redau ce avea în copilărie.
‪Acesta a fost motivul meu.
‪Te simți ciudat ca persoană albă ‪să fii implicat în acest domeniu?
‪Cu siguranță.
‪Nu vrei să fii persoana albă privilegiată…
‪profitând în urma a ceva ‪ce nu-ți aparține.
‪Am ales măsuri reparatorii ‪pentru activitatea noastră,
‪adică nu facem bani ‪din sămânță, ci o oferim
‪tuturor celor interesați ‪și îndreptățiți s-o primească.
‪Ai posibilitatea să faci asta
‪pentru că ai contracte plătite…
‪În toată lumea.
‪Iar veniturile provenite din asta
‪îți permit să oferi semințele ‪diferitelor comunități.
‪Glenn, crezi că orezul Carolina Gold
‪e moștenirea sclaviei?
‪N-ar fi aici fără sclavie.
‪Avem tendința să omitem asta.
‪E inevitabil.
‪În Charleston, ‪regăsim orezul pretutindeni.
‪Asta reprezintă ororile sclaviei.
‪Charleston are o reputație ‪de măreție culinară.
‪Dar n-am putut să nu observ ‪că într-un oraș care încă profită
‪de epoca sclaviei,
‪puține dintre restaurante ‪sunt deținute de persoane de culoare,
‪iar istoria a recunoscut cu greu
‪proveniența „bucătăriei sudice”.
‪Ca bucătar, am văzut că, în oraș, ‪cultura noastră nu era reprezentată,
‪deși apărea prin meniurile restaurantelor ‪din Charleston.
‪Toți adoră mâncarea din Charleston, ‪dar de unde provine?
‪De la Gullah.
‪În urma sclaviei din Carolina de Sud,
‪a apărut un nou popor cunoscut ca Gullah,
‪iar bucătarul BJ Dennis conduce o mișcare
‪pentru a garanta remarcarea ‪contribuțiilor lor culinare.
‪Bucătar personal ‪și furnizor de preparate culinare, BJ,
‪sau, așa cum îmi place să-i spun, ‪fratele BJ,
‪a găzduit mese de tipul ‪„pop-up” ‪în toată țara
‪care l-au făcut capul de afiș ‪pentru bucătăria Gullah.
‪Și dacă voiam să ajung la miezul discuției ‪despre bucătăria Gullah,
‪trebuia să părăsesc orașul Charleston ‪pentru magia Insulelor Mării.
‪Cine sunt cei din comunitatea Gullah?
‪Sunt cei care locuiau în Insulele Mării, ‪din Lowcountry,
‪care erau liberi și înrobiți.
‪Izolându-se, strămoșii noștri ‪au reușit să păstreze
‪mai mult din rădăcinile lor africane,
‪decât orice altă cultură afro-americană ‪din țară.
‪Din ce motiv erau Gullah izolați?
‪Adevărul e că, pe vremuri, ‪viața era grea, în aceste insule.
‪Era o epidemie de malarie.
‪Și mulți europeni, în timpul verii, ‪urcau pe munți
‪sau se mutau pentru a scăpa de boli.
‪Noi eram mai imuni la malarie, ‪venind din Africa de Vest.
‪Pentru noi, izolarea a fost bună,
‪fiindcă ne-am putut păstra ‪rădăcinile și cultura.
‪Izolarea era bună atunci, dar acum, ‪familiile nu vor să locuiască în insule.
‪Totul s-a scumpit.
‪Suntem înconjurați ‪de terenuri de golf și stațiuni, nu?
‪Dar cum păstrăm tradițiile?
‪Eu încerc să nu uit.
‪Nu e o cultură pe cale de dispariție.
‪Suntem încă aici, prosperăm, perseverăm.
‪BJ m-a dus pe Insula Sf. Helena,
‪unde i-am cunoscut mentorii, ‪pe Bill și Sara Green,
‪proprietari ai Gullah Grub.
‪Dl Bill Green și soția lui, Sara.
‪Îi admiram. Pe dl Green ‪îl vedeam la televizor.
‪Era mândru de cultura sa.
‪Acum vom pregăti puiul prăjit.
‪Vom pregăti pui prăjit ca pe vremuri,
‪așa cum îl făcea bunica mea.
‪Așa îl vom face și astăzi!
‪A fost printre primii cunoscuți ‪care găteau mâncare cu care eu rezonam
‪fiindcă era moștenirea noastră.
‪Apoi, adăugați creveții.
‪Aș putea să vă arăt ‪cum se face în stilul Gullah.
‪Majoritatea face tot felul de rântașuri.
‪Vă voi arăta cum păstrăm aroma în sos!
‪Aș spune că mâncarea Gullah ‪e făcută cu dragoste, în primul rând.
‪Și cu produse de sezon.
‪Totul se mănâncă în funcție de anotimp.
‪Ce vom mânca azi?
‪Vom mânca niște orez roșu,
‪chefal,
‪pâine cu mălai și fasole verde.
‪O să-ți spun o mică poveste,
‪pentru că așa mi-am cucerit soția.
‪- Bine. ‪- Cu chefalul.
‪Da? Care e secretul? Spuneți-ne secretul.
‪Secretul stă în condimente și în faptul ‪că gătesc peștele cu iubire și blândețe,
‪iar atunci când gustă, zice:
‪„N-am mai mâncat așa pește de mult!”
‪Dnă Sara, e adevărat?
‪E adevărat.
‪A fost nevoie să servesc două porții ‪ca să-mi câștige inima.
‪Ca să vă asigurați.
‪Am zis: „Fir-ar să fie! Știe să gătească”
‪Bine, domnilor.
‪Chefal.
‪Bun!
‪Chefal și orez.
‪E delicios.
‪E foarte bun!
‪Chefal…
‪Era un domn în vârstă
‪care venea cu un catâr și un cărucior,
‪în care era un vas mare cu chefali.
‪Venea prin cartier cântând:
‪Chefal, omul cu chefal
‪Chefal, cinci cenți kilogramul ‪Adu-ți tigaia
‪Omul cu chefal
‪Apoi, te trezeai, stând pe verandă, ‪simțind miros de chefal de la o poștă.
‪Toți găteau chefal în diferite feluri.
‪Nu-mi mai tace gura despre chefal.
‪Mai bine încerc să mănânc niște chefal
‪pentru că e foarte bun.
‪Ce avem aici?
‪Avem ‪gumbo ‪cu bame.
‪Se mânca toată săptămâna.
‪Vei găsi mereu două sau trei gospodării ‪cu ‪gumbo ‪de bame sau supă de bame.
‪Bamele sunt excelente.
‪Mâncarea Gullah are un gust puternic.
‪Asta-i treaba bună ‪la gătitul în stil Gullah.
‪Simți fiecare îmbucătură, ‪simți că îți face bine.
‪Un bol îți ține de foame.
‪Chiar dacă nu-ți plac bamele, ‪în cultura asta,
‪tot trebuie să știi să le gătești.
‪E un ingredient principal.
‪O legumă principală ‪în alimentația noastră.
‪Cine te-a învățat să faci ‪gumbo‪?
‪Frate! În copilărie, bunicul planta puțin ‪din toate, dar, mai ales, planta bame.
‪Bunica făcea o supă de bame excelentă,
‪iar eu vedeam cum o face. ‪Și mama o gătește.
‪Sunteți mândri de fratele BJ?
‪Da. Când îl văd că încearcă ‪să păstreze cultura e o binecuvântare.
‪Un lucru foarte important pentru mine ‪e ca oamenii pe care i-am admirat de copil
‪să-mi spună că fac ce trebuie.
‪Mă motivează să continui să fac ‪ceea ce trebuie.
‪CASĂ DE RUGĂCIUNE
‪Gullah a făcut saltul până aici.
‪A venit odată cu noi.
‪Asta e.
‪Acum, avem festivalul Gullah ‪și toți vor să afle.
‪Iar voi ați avut asta ‪tot timpul, dar n-ați știut,
‪fiindcă v-au făcut ‪să vă simțiți inferiori.
‪Dar mai bine de atât nu se poate. ‪Sunteți cei care vă respectați cultura.
‪- Așa e. ‪- Îi mulțumesc Domnului.
‪Îi mulțumesc pentru casa de rugăciuni ‪și pentru profesorii pe care i-am avut.
‪Sunt mândru de originile mele.
‪Vino, Duhule Sfânt, ‪ceresc înzestrat cu puterea Lui.
‪Pune o flacără cu dragoste sacră ‪în inimile astea reci.
‪Uite cum ne ducem poverile!
‪De pe acest pământ, sufletele noastre ‪nu vor zbura și nu vor fi veșnic fericite.
‪Ne rugăm, Tată Ceresc, ‪pentru această plantație.
‪Somnul veșnic să nu fie aici. ‪Îți cerem, în numele Tău. Amin!
‪Pe măsură ce aprofundam cultura Gullah,
‪am ajuns pe una dintre ‪cele mai izolate insule.
‪Insula Daufuskie e accesibilă ‪doar cu barca
‪și m-am alăturat fratelui BJ care pregătea ‪un porc tradițional la rotisor
‪acasă la domnișoara Sallie Ann Robinson.
‪Dră Sallie, ne ocupăm noi.
‪Bine, vă las să…
‪Dra Sallie Ann e bucătar ‪și autoarea unei cărți de bucate,
‪și e cunoscută drept Diva Gullah.
‪Așa!
‪Sunt a șasea generație. M-am născut aici.
‪Nu știam decât să trăim ‪din roadele pământului.
‪Grădinărit…
‪Mergeam la ocean și luam ‪grămezi de creveți, pești și crabi.
‪SARE DIN AFRICA
‪Mergeam în pădure pentru carnea de vânat.
‪Duceam o viață bună.
‪Voi pune picioarele de porc aici.
‪- Frumos! ‪- Le-am curățat.
‪Și sunt gata de pus pe foc.
‪Și voi adăuga niște fasole, ‪după ce fierbe carnea.
‪Vom mânca fasole cu picioare de porc.
‪Știi expresia „a trăi pe picior mare”?
‪Da.
‪Întorcându-ne la zilele de sclavie,
‪porcul era mare lucru.
‪Cei de pe plantație îl ucideau ‪pentru stăpânul lor,
‪dar ei primeau doar bucăți,
‪precum picioarele, coada și intestinul,
‪și transformau bucățile astea ‪inutile pentru stăpân
‪în mâncări grozave pentru familiile lor.
‪Și acum revine la modă ca o delicatesă.
‪Se spunea: „Aruncă-le! Astea se aruncă.”
‪Aruncați-le încoace!
‪Eu le voi găti așa și vor pofti și ei.
‪Ce urmează?
‪Va sta pe foc vreo 30 sau 40 de minute,
‪- Apoi spăl fasolea și o arunc în oală. ‪- Chiar acolo.
‪Azi voi folosi fasole.
‪Mai adaugi ceva condimente?
‪Nu. Voi aștepta până voi adăuga fasolea
‪și apoi voi toca o ceapă.
‪- Atunci vom sta de vorbă. ‪- Da!
‪Bine.
‪Aroma asta…
‪Sunteți gata?
‪Îl scot și vii după mine.
‪Unu, doi, trei!
‪Bine.
‪Ridică!
‪Ce pui acolo?
‪Voi pune piper roșu, ‪ghimbir uscat și usturoi.
‪De ce e specială această tradiție?
‪Sincer, asta se făcea doar o dată pe an,
‪de obicei în timpul iernii, ‪pentru întreaga comunitate.
‪Pentru toate familiile ‪și probabil erau mai mulți porci.
‪Carnea era tranșată.
‪O parte era sărată pentru șuncă,
‪alta era afumată ‪sau era folosită la cârnați.
‪Era o tradiție.
‪Ăsta e un animal care nu era mâncat ‪în fiecare zi, cum vezi acum.
‪Era pentru toată comunitatea.
‪De obicei, se făcea iarna, ‪ca să treci cu bine peste ea.
‪Era ceva anual.
‪Cine te-a învățat asta?
‪Ai învățat singur?
‪- Am văzut la vârstnici. ‪- Da?
‪- O vezi pe dra Sallie Ann? ‪- Da.
‪Am vorbit cu vârstnicii… ‪Dar dra Sallie nu e în vârstă.
‪- Nu. ‪- N-o voi numi așa încă.
‪Copiii trebuie să participe, ‪ca pe măsură ce înaintează în vârstă,
‪să știe ce să facă ‪și cum să-și hrănească familiile.
‪Acest animal ne dă viață.
‪Îți arăți respectul ‪pentru viața unui animal
‪și te asiguri că nu dai greș.
‪- Stai de pază toată noaptea? ‪- Da.
‪- Nu dormim în grup la noapte, tată! ‪- Nu?
‪- Nu dormim în grup. ‪- Bem bere sau cafea?
‪Nu e așa cald, berea nu ne va deshidrata. ‪Dacă era cald, aș fi zis apă.
‪Nu vreau să leșini pe aici.
‪Așteptăm să se răcească cărbunii. ‪Nu-i vrem prea fierbinți.
‪Da.
‪- Aici. ‪- Da, dle.
‪Da!
‪Poți să te întorci oricând ‪să te joci cu focul,
‪pe la două, trei sau patru.
‪Dacă vii în zorii zilei, vom fi tot aici.
‪Încep să aduc cărbunele.
‪Cred că e bine. Acum așteptăm.
‪N-ai cum să nu simți ‪impactul devotamentului lui BJ,
‪iar influența sa s-a răspândit ‪în afara comunității Gullah.
‪În Apex, Carolina de Nord,
‪am cunoscut-o pe prietena sa, ‪Gabrielle Eitienne,
‪care și-a explorat ‪propriile rădăcini culturale prin mâncare.
‪CAROLINA DE NORD
‪Am început să cercetez Insulele Mării,
‪și am aflat despre ce făcea BJ, ‪în Carolina de Sud.
‪Îmi amintesc că am ajuns acasă, ‪și bunicul avea semințe de varză în șopron
‪și am zis: „Ce e acolo, tataie?”
‪A răspuns: „Așa obții ‪semințele de varză. Le usuc.”
‪„Mai spune o dată, te rog! Ce spui?”
‪Și toate studiile mele se aliniau ‪cu ce învățasem de la bunicul.
‪Așa că ai plecat din New York ‪și te-ai întors acasă?
‪Da, în esență.
‪Mi-am pus totul într-un monovolum
‪și am pornit la drum.
‪De parcă-mi fusese poruncit.
‪Ce-a zis bunicul când te-ai întors acasă?
‪A zis: „Nu credeam că aveam să te văd, ‪până nu umblai în baston.”
‪Ceea ce e cam…
‪amuzant.
‪Un mod prin care împărtășesc ‪niște lecții de la vârstnici,
‪e să găzduiesc cine pentru comunitate.
‪Mesele vizează cultivarea și conservarea ‪tradiției mâncării africane.
‪Această mâncare hrănește ‪comunitatea din jurul nostru.
‪Avem băcănii,
‪dar nu e același lucru ca atunci când ‪îți alegi salata din pământ
‪sau iei varza de la un cunoscut.
‪Am regândit modul în care putem continua ‪să beneficiem de produse proaspete.
‪Simt că n-am explorat decât începutul ‪posibilităților acestui spațiu…
‪ce ar însemna pentru comunitatea noastră, ‪care este una istorică.
‪Devotamentul ei pentru pământul ‪pe care familia sa a locuit
‪generații întregi era admirabil‪,
‪dar am aflat că totul era în pericol.
‪Ce se întâmplă cu pământu‪l?
‪Departamentul de Transporturi ‪construiește o autostradă,
‪așa că drumul cu două benzi ‪va fi o autostradă pe șapte benzi.
‪Ar trebui să treacă prin grădină,
‪exact pe acolo.
‪Apoi, pe partea cealaltă, ‪unchii Andrew și Lynn vor fi mutați.
‪Toate rudele de pe partea aceea ‪și alții de mai sus,
‪pe partea noastră de drum, ‪vor trebui să se mute.
‪Și nu ni se oferă opțiunea de a rămâne.
‪Deci, e vorba de expropriere.
‪Da. Exact.
‪Și cum e asta pentru familia ta?
‪Multe conversații sunt dificile pentru că…
‪cei de 70 și 80 de ani nu vor să se mute
‪din casele pe care le cunosc de mult.
‪Unchiul Andrew plantează grădina cu mine.
‪Și să-l mut într-un alt loc,
‪schimbă atât de multe…
‪E ciudat că unchiul vorbește
‪despre acest pământ ca fiind infertil.
‪Nimeni nu dorea să locuiască aici.
‪Și așa s-au ales cei de culoare cu el.
‪Cândva se vindea doar lor.
‪Iar acum, după ce e al nostru, ‪după ce l-am cultivat, l-am îngrijit
‪și ne-am dedicat întru totul,
‪acum…
‪- Trebuie să plecați. ‪- Da.
‪În timp ce ne imaginăm în mod diferit ‪pământul și locul
‪și ce înseamnă pentru noi,
‪vom continua să cultivăm mâncare,
‪bucurie, râsete și creativitate ‪pe acest pământ.
‪Dacă vom continua lucrurile astea, ‪chiar și în circumstanțele date,
‪simt că ne opunem.
‪Tată Ceresc, suntem recunoscători ‪pentru Gabrielle și pentru tot ce face,
‪pentru a uni oamenii din comunitate ‪în jurul mâncării,
‪fiindcă în jurul mesei ‪se creează multe povești
‪și se lasă moșteniri.
‪Suntem recunoscători ‪pentru ospitalitatea acestei case,
‪această fermă care are un istoric bogat, ‪o moștenire bogată,
‪și Îți cerem să binecuvântezi această masă ‪pentru hrănirea trupurilor noastre. Amin!
‪Ase.
‪Superb! Vă mulțumesc!
‪Mulțumesc!
‪E atât de bine să fii înconjurat ‪de asemenea dragoste.
‪Am niște găini ‪poulet rouge
‪pe care le- am gătit pe cărbuni ‪și le-am ținut în saramură două zile
‪cu dragoste, scorțișoară, ‪chimen și boia afumată,
‪și apoi le-am glasat ‪cu un sos din căpșuni, vin și șalotă.
‪Avem fasole uscată de câmp și fasole albă,
‪salată de napi, cu ceapă roșie ‪și ciuperci ‪shiitake…
‪și o pâine cu mălai și sfeclă ‪afumată în lemn de hicori.
‪Această varză frumoasă a fost perpelită ‪și acoperită cu un sos din gem de pere
‪oțet de vin roșu, piper alb ‪și semințe de susan.
‪Cred că asta e!
‪Serviți cu plăcere! Mâncați!
‪Acest soi…
‪Da?
‪Nu știu.
‪- Cât de bun! ‪- Vă ador! Câtă emoție!
‪Nu!
‪Nu, ne stăpânim.
‪Salata de napi m-a întors în timp.
‪E cea mai apropiată, ‪din punct de vedere al gustului,
‪de gustul din copilărie
‪al salatei gătite în felul acesta.
‪Au un gust intens
‪căruia nu mi-am dat seama ‪că-i duceam lipsa până acum.
‪Mă interesează faptul că ești
‪o protectoare a acestei moșteniri
‪de sărbătoare și întrunire în casa asta.
‪- Asta facem acum. ‪- În cinstea echipei!
‪Doamne!
‪Ați ajuns!
‪- Bine. Fiți cuminți! ‪- Asta e tot?
‪Asta e tot? Nu discutăm o clipă?
‪Să fiți cuminți!
‪Nu…
‪Nu vrei pui?
‪Să fiți cuminți!
‪Mulțumim, unchiule Andrew! Apreciem mult.
‪Mulțumim!
‪- Despre asta vorbeam. ‪- Iar eu despre asta.
‪- Vorbește-ne! Serios. ‪- Asta e…
‪Simt că…
‪Faptul că a adus vinul ‪pe care l-am făcut împreună…
‪- Îmi pare rău. ‪- Nu, e în regulă.
‪Motivul…
‪pentru care comuniunea e importantă aici…
‪e pentru asta.
‪Despre unchiul meu care a lăsat vinul, ‪mulți dintre voi știți deja,
‪că e dat afară cu forța din casă
‪prin expropriere.
‪Pare a fi ceva ușor.
‪- Nu-i așa? ‪- Și e opusul.
‪Da.
‪I-am strâns lucrurile
‪în ultima lună.
‪E ultima săptămână petrecută acasă.
‪Și n-ar spune-o,
‪dar are o mare apăsare acum,
‪simte impactul și înțelege consecințele.
‪Faptul că a venit să-mi aducă vinul e…
‪E ceva ce eu nu pot face…
‪El și bunicul meu au fost inspirația ‪pentru munca pe care o fac acum.
‪M-au învățat atât de multe ‪despre tradiția noastră culinară.
‪În ciuda faptului că-mi place ‪să cred că-s informată,
‪că știu nevoile noastre ‪și istoria noastră,
‪după ce-am venit acasă și am stat cu ei, ‪am învățat cu adevărat despre istorie
‪prin mâncarea servită și cultivată
‪și prin comuniune de genul acesta.
‪Înțelegi de ce e important.
‪Nu vor putea să-ți ia niciodată ‪ce ai învățat sub acei pini.
‪Nu vei putea pierde asta niciodată
‪și trebuie să rămâi cu toate astea.
‪Cu acele cunoștințe, acele sentimente ‪și acel îndemn.
‪Sunt ale tale acum.
‪Ce facem? Ce e asta?
‪Azi facem un fel clasic de mâncare ‪pentru grătar din Carolina de Sud,
‪tocană din cap de porc.
‪Am tocat tot ce-ți poți imagina.
‪- Bine. ‪- Și mai am puțin de tăiat.
‪Poți să-mi aduci sosul de grătar?
‪- Da. Revin imediat. ‪- Fierbem capul în supa asta.
‪- E supă de cap și sos de grătar. ‪- Bine.
‪Le lăsăm să scadă, ca o tocană.
‪Da.
‪Se servește cu orez.
‪Care e originea acestei mâncări?
‪Teoria e că sclavii au primit ‪carnea inferioară și s-au descurcat cu ea,
‪dar când am venit din Africa de Vest,
‪unde vânam animale, totul era deja folosit
‪și știau să folosească bucăți de carne.
‪Ce e în sosul ăsta de grătar?
‪E un sos pe bază de muștar și roșii.
‪- Bine. ‪- Asta intră aici.
‪În Carolina de Nord, ne place oțetul, ‪dar nu-ți port pică.
‪Nu-ți place?
‪- Încerc să nu… ‪- Nu azi.
‪O gătești iar până scade?
‪Da. O punem la loc pe arzător.
‪Frumos!
‪Bine.
‪Tot ce e aici e din cap?
‪- Totul. ‪- Limba. Ochii? Totul.
‪- Trebuie să știu. ‪- Vezi ce e acolo?
‪- Tot ce nu e acolo, e aici. ‪- Da, ce era acolo.
‪Adaug sosul de grătar.
‪Da!
‪- O să iau o lingură. Îți trebuie? ‪- Nu, poți s-o iei.
‪- Poți să vii să… ‪- Bine.
‪Vom pune asta pe arzător.
‪Cât timp o mai gătești?
‪Vreo 30 de minute. O lăsăm să scadă.
‪A început să fiarbă.
‪Sosul miroase bine.
‪Aici e petrecerea?
‪- Acum invităm comunitatea. ‪- Comunitatea.
‪Haideți!
‪Bună, scumpo! Ce mai faci?
‪Ce faceți?
‪Da!
‪Bine! O frumusețe!
‪O vom… Da, exact acolo!
‪- Scoate-l! Da. ‪- Trage-l de tot!
‪E bine.
‪- Vrea doar să ajungă la ea… ‪- E gata!
‪Mă voi răsfăța cu niște grăsime prăjită.
‪- Bine. ‪- Da.
‪- Ați auzit peste masă? ‪- Da!
‪Chiar am auzit.
‪Așa se testează.
‪- Așa e. ‪- Păstrează-mi și mie.
‪Unchiul meu a făcut acest vin.
‪E vin de prune.
‪- Vom cinsti pentru strămoși, vârstnici… ‪- Da.
‪- Pentru trecut, prezent și viitor. ‪- Absolut!
‪- Noroc! ‪- Noroc!
‪- Frumos! ‪- E bun.
‪E foarte bun.
‪Merge cu carnea de porc.
‪Poveștile strămoșilor noștri ‪nu încep și se termină în Sud.
‪Sclavia înflorise în nord.
‪New Yorkul a fost baza ‪unei națiuni în devenire…
‪și în timp ce fondatorii noștri ‪creau Constituția, în Philadelphia,
‪bucătarii lor sclavi elaborau ‪gusturile unei noi democrații.
‪Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică